74 Aborrtiskar. 



som hafva sitt fäste raidt under fästet för bröstfenorna, äro äf- 

 ven de snedt ovala, med de 2:ne ytterste mjuke strålarne längst, 

 samt hafva 1 tjock taggstråle och 5 mjuke strålar. — Stjcrt- 

 fcnan är kort och tvär, samt fjällbärande ända ut emot spetsen, 

 och har 17 fullständige strålar. — Fjällen äro små, med 5—6 

 från en punkt bakom midten utgående radiära fåror, som vid 

 den i huden instuckne kanten sluta med grunda bugter, emellan 

 hvilka är ett motsvarande antal af trubbiga flikar. På deras bakre 

 frie del hafva de radiära ojemuheter, som i bakre kanten sluta 

 med taggar. — SkloUnien är, med undantag af dess bakre del, 

 föga tydlig, och ligger framtill mycket närmare ryggkanten än 

 bukkanten, och går ungefär parallelt med den förre. — Färgen 

 synes vara något föränderlig, sannolikt dels efter åldern och dels 

 individuelt. v. Duben och Koren uppgifva färgen på det enda 

 vid Norge erhållna exemplaret, då det var friskt, såsom "ofvan 

 blågrå, på sidorna småningom öfvergående i gulaktigt grå med 

 silfverglans, hvilken färg på buken blir ännu ljusare. Alla fe- 

 nor blåsvarta, utom bukfenorna, der strålarne äro blåaktigt hvita, 

 och blott den mellanliggande hinnan blåsvart. Iris silfverfärgad, 

 pupillen blåsvart." Cuviek och Valenciennes säga, att den såsom 

 fullvuxen är enfärgadt gråbrun med hvitaktig bräm vid änden 

 af stjertfenan, och att den såsom ung är marmorerad af stora 

 svartaktiga irreguliära och till en del obestämda fläckar på en 

 gråhvitaktig eller rostbrunaktig botten. Yarrell uppgifver : Den 

 öfre halfdelen af fisken är mörkt purpurbrun, och den undre 

 delen nästan silfverhvit; hinnorna mellan fenstrålarne mörkbruna, 

 och stjertfenans bakerste kant nästan hvit. Gunther anför färgen 

 såsom enfärgadt brun, med hvitaktig bakre kant på stjertfenan. 

 Att denne kant ej omnämnes af v. Duben och Koren, ehuru den 

 uppgifves af alla de andre, är anraärkningsvärdt, och den torde 

 derföre hafva saknats å det af dem beskrifna exemplaret. 



I afseende på sJcelettet uppgifva Cuvier och Valenciennes 

 såväl som Gunther, att kotornas antal är 26. 



Af denne fisk har inom Skandinavien, såsom redan är sagdt, 

 blott ett enda exemplar erhållits, nemligen vid Solsvig, omkring 

 2 sv. mil från Bergen i Norge, der det togs i Juli månad 1843 

 på långref på ett djup af omkring 100 famnar. Detta exemplar 

 var ly/g tum vkm. långt. Den är allmän i Medelhafvet och i 

 Atlantiske Oceanen, der den norr ut går upp till södra och vestra 

 kusteriui af England, och söder ut går ner till Goda Hopps 



