84 Fjärsingfiskar. 



dhmoidemn ofvan främre orbitalvinkeln företinuas ett par korta, 

 bakåt och utåt rigtade taggar. Gapet är stort, och munvink- 

 larne äro ungef. midt under ögonen, och det baktill utbredda 

 öfverkäksbeuets bakre hörn är under eller något litet bakom 

 den bakre kanten af ögonhålan. — Förlocket är utan tänder eller 

 taggar, men det har å yttre sidan nedtill 3—4 radiära låga 

 eller tillplattade ojemnheter, som i kanten vid den bakre vin- 

 keln och undertill sluta med trubbige spetsar eller vinklar, 

 såsom en antydning till taggar. — GälJoclui är temligen litet, 

 och har upptill en stark rygg, som baktill utlöper i en lång 

 och stark och mycket spetsig och refflad tagg, hvilken enligt 

 Professor F. T. Schmidt i förening med den dermed i samband 

 stående giftapparaten ') tyckes vara denne fisks förnämsta för- 

 svarsvapen. — XJnäcrlochet 2iX 'aiovi, subrektangulärt, baktil hinn- 

 artadt, och dess bakre afrundade hörn sträcker sig bakom spetsen 

 af gällockstaggen. Dess bakre kant är grundt konkav. — Mel- 

 lanlocJid är ock stort och är undertill tunnt och hinnartadt, 

 samt betäcker här å yttre sidan helt och hållet gälhinnan. Den- 

 nas strålar äro 6, och äfven de främi'e af dem äro temligen 

 långe. Trakten under och bakom ögat (kinden) äfvensom gäl- 

 locket och underlocket äro fjällbetäckta. — Fina kardlika tänder 

 förefinnas på mellankäksbenen, plogbenet, gombenen, mesop- 

 terygoidbenen och underkäken samt stundom äfven åtminstone 

 på det ena pterygoidbenet. Tungan utan tänder. — Anns 

 har sitt läge strax bakom slutet af den första V4 af totallängden, 

 således ovanligt långt framme. — l:sta ryggfenan, som börjar 

 något framom spetsen af gällockstaggen, är helt kort, så att 

 dess längd innehålles ungef. GI/2 gg'" i längden af 2:dra rygg- 

 fenan. Dess strålar, som med få undantag-) äro (1, äro ganska 

 rörlige, så att de 2:ne främste kuima rigtas något framåt, och 

 af alla äro den 2:dre och 3:dje längst. De äro särdeles starke 

 och spetsige samt snedt fårade å sidorna och baktill, och räcka 



1) Om Fjärsingens Stik og Giftredskaber; Nordiskt Medicinskt Arkiv, 

 Bd. VI, N:o 2, pag. 6. — 1874. Uti en fördjupning på gällocket nära tag- 

 gens bas, och i refflorna a taggen hafva de körtelartade organer sitt läge, 

 hvilka afsöndra giftet, som i farorna eller refflorna passerar iit mot taggens 

 spets. 



2) Enligt Prof. F. T. ScHMmT (anf. st., pag. 8) ej sällan 5 strålar, 

 och någon gång ej flere än 3. 



