Fjärsingeu. 85 



långt utom fenhinnan, och åtminstone de främste af dem stå i 

 förbindelse med en den ofvan nämnda liknande giftapparat, hvars 

 gift ledes långs fårorna ^) och äfven de kunna betraktas fåsom 

 fiskens försvarsredskap. De kunna nedläggas i ryggfåvan. — 

 2:dra ryggfenan, som upptager den vida störste delen af ryg- 

 gens längd, är låg och sänker sig så småningom bakåt, har 29 

 — 81 mjuke men föga grenige strålar, af hvilka såsom vanligt 

 den bakerste är dubbel. Den slutar något framom slutet af anal- 

 fenan, och afståndet mellan den och raidten at stjertfeuans bas 

 är ungefär lika med afståndet mellan spetsen af underkäken och 

 bakre kanten af ögonhålan. - Analfenan, som är något längre 

 än 2:dra ryggfenan, och är låg liksom den samt med frie strål- 

 spetsar, räknar 2:ne föga utbildade taggstrålar och 30 — 32 mjuke 

 strålar, och af de båda först nämnde är den l:ste rudimentär, 

 och af de sist närande är, såsom vanligt, den siste dubbel. — 

 Bröstfenoma, som äro korta och breda, så att bredden är större 

 än längden, hafva 15 mjuke strålar, och deras undre kant är 

 afrundad och den bakre nästan tvär, med det öfre hörnet trub- 

 bigt tillspetsadt. — Bi(l-fenoma, som hafva sitt läste framom 

 fästet för de föregående, och under bakre hörnet af mellanlocken, 

 äro små, så att de räcka föga bakom basen af bröstfenorna, 

 samt hafva 1 liten taggstråle och 5 mjuke strålar. — Stjert- 

 fenan, som, då den utbredes, baktill är tvär, räknar 13 full- 

 ständige strålar. — Fjällen, som, enligt hvad ofvan blifvit an- 

 fördt, äro helt små cycloidfjäll, bilda talrika reguliära ifrån rygg- 

 kanten till bukkanten snedt nedåt och bakåt gående rader, så 

 att kroppssidorna synas fårade snedt uppifrån nedåt och bak- 

 åt. Sidolinien, som är fullständig, ligger högt uppe och går 

 parallelt med ryggkanten tills den bakom den 2:dra ryggfenans 

 slut sänker sig nedåt till midten af stjertfeuans bas. — Färgen 

 hos denne fisk är lysande, men något vexlande. Hufvudets sidor 

 med gula och azurblå fläckar. Ryggen brungrön eller gråbrun- 

 aktig med grön anstrykning, med ljusare sneda streck, och med 

 sneda azurblå fläckar längre nedtill. Den nedre delen af kropps- 

 sidorna och buken hvita med sneda gulaktiga och blekt blå 

 streck. l:sta ryggfenau å främre delen svart. 2:dra ryggfenan 

 vid basen hvitaktig. Analfenan stundom blekt rödaktig med 

 ljusare gulaktige strålspetsar, stundom hvitaktig med gule och 



1) Enligt Prof. Schmidt (anf. st.). 



