92 



SiiTiptiskar. 



Nordlaud, af deune lemnad beskrifniiif]: öfver en med Sel), nia- 

 rinits (Lin.) nära beslägtad fiskform, som afviker från sist nämnda 

 art genom bet3'd]igare st crlek och ett större antal strålar i rygg- 

 fenan. Det af CoLLETT för denna art åsatta ? är utan tvifvel 

 fullt berättigadt, och den måste ännu betraktas såsom tvifvel- 

 aktig. Är Heltzens beskrifning grundad på en normalt bildad 

 fisk, så torde denne icke höra till slägtet Sthastcs. Enligt 

 Heltzen har den af honom undersökte fisken, som af honom be- 

 nämnes Stor-Ver eller Hav-Uer, haft 20 strålar i ryggfenans 

 hvardera afdelning. 



Sebastes. 

 Underkäken 



räcker längre fram 

 än den öfre. 



Analfenans mjuke 

 strålar 



A r t e r ; 

 8 till 9 . . 1. marinus. (Lin.) 



6 till 7.2. iriviparus, Kröyer. 

 räcker föga eller icke längre fram 

 än den öfre 3. dactylopterus, De LA Eoche. 



1. Sel)astes marmus, (Linné). 

 Store Kungsfisken eller Ueren. 



Af förlockets undre taggar är den främste rigtad nedåt. 

 Byggfcnans mjuke strålar 14 till 15 ^) och analfenans D:o 8 

 au 9-). TJnderkäkcn framtill spetsigt utdragen. Pannans 

 minsta bredd innehålles icke l^/^ gånger i ögonens vertikale 

 diameter^ och är hos äldre föga mindre än denne diameter. 

 Af ståndet mellan orhita och främre spetsen af underkäken, då 

 munnen är sluten, är större än orhitas longitudinelle diameter. 

 Af taggarne i tindre kanten af det främsta infraorhitalhenetär 

 den främre rigtad nedåt. Färgen ofvan och på sidorna röd, 

 stundom med en mer eller mindre mörk fläck på gällocket, men 

 utan mörka tvärgående fläckar på ryggen. 



Rf. 15+14-15; af. 3+8—9; brf. 18-20^); bf. 1+5; 

 stjf. 12^). 



1) Vanligen 15. 



2) Den siste af desse är dubbel i båda fenorna. 



3) Vanligen 19. 



4) Nämligen 12 fullständige eller till stjertspetsen nående strålar. 



