Store Kuiigsfisken eller Uereii. 93 



Ferca marina, Linné: Fauna Svecica, edit. 2:da, pag 118. — 1761. 



„ norvegtca, ASCAN: Icones rerum naturalium, 2 Cayer, pag. 7, tab. 



16. — 1772. 

 ,. „ O. F. Muller: Zoologite Danicae Prodromus, pag. 46. — 



1776. 

 ,. „ O. Fabricius: Fauna Groenlandica, pag. 167. — 1780. 



,. ,, A. J. Eetzius: Faunse Suecicae Pars I:ma, pag. 336. — 



1800. 

 Sehastes norvegiciis, Cuvier & Valenciennes: Hist. nat. des Poissons. T. 

 IV, pag. 327. — 1829. 

 „ „ S. Nilsson : Prodromus Khthyologiie Scandinavicffi. pag. 



79. — 1832. 

 ,. „ H. KrOyek: Danmarks Fiske, Bd. I, pag. 159. —1838. 



„ „ S. Nilsson: Skandin. Fauna, 4.-de delen, Fiskarna, pag. 



91. (Till en del). - 1855. 

 „ „ A. Gunther: Catalogue of the Acantliopt. Fishes in the 



Coll. of the Brit. Mus., vol. II, pag. 95. — 1860. 

 „ „ R. Collett: Norges Fiske-, Tillsegsh. til Christ. Vid. 



Selsk:s Forh. f. 1874. pag. 19. — 1875. 

 „ marinus, Chr. Lutken: Korte Bidrag till nordisk Ichthyograplii, 

 I. Forelöbige Meddelelser om nordiske Ulkefiske (Cot- 

 toidei); Videnskabel. Meddelelser fra den naturhistor. 

 Förening i Kjöbenhavn, 1876, pag. 358. — 1876—77. 

 „ „ A. W. Malm: Göteborgs och Bohusläns Fauna, Rygg- 



radsdjuren, pag. 385. - 1877. 

 „ „ Pt. Collett : Meddelelser om Norges Fiske i Aareue 



1875-78; Norska Vidensk. Selsk:s Forh. 1879, N:o 1, 

 pag. 7. — 1879. 

 „ „ Idem: Den Norske Nordhavs-Exped. 1876-1878, Zoo- 



logi, Fiske, pag. 15, pl. I, fig. 3—4. — 1880. 

 Kallas enligt Malm stundom af Bohuslänske bankfiskare Fiske-Kong, 

 men har för öfrigt ej fatt något eget namn af de Svenske fiskrarne. I 

 Norge benämnes den vanligen Uei\ men stundom äfven Ouger, Äuer ') och 

 Hödjisk. 



Bcslr. I den högre norden, (vid Nordland och Finmar- 

 ken i Norge), der den i allmänhet blir störst, uppnår den ej 

 sällan en längd af 3 fot, eller nära 3 fot, och stundom enligt 

 Collett en vigt af öfver 5 kilogrammer. Dess kroppsform lik- 

 nar aborrens, och är såsom dennes tjock och uudersätsig. Den 

 störste kroppshöjden, som är belägen öfvei- bröstfenornas bas, 

 innehålles ungefär 3:ne gånger i afständet mellan spetsen af 

 underkäken och basen af stjertfenan, och något öfver 3 V2 gän- 

 ger i totallängden, och denne höjd är något mindre än hufvu- 



1) Denna benämning skall enligt Ascan härleda sig derifräu att fisken 

 har stora öoon. 



