98 Simpfiskar. 



tvärt koDvex ände. Det med det långa bakåt rigtade tillspet- 

 sade utskottet försedda 3:dje infraorbitalbenet är för öfrigt teni- 

 ligen litet, och dess utskott räcker icke I ill den utstående kan- 

 ten på yttre sidan af förlocket. Posttemporalbenet är litet och 

 af vanlig form. Gällocket utmärker sig genom sina '2:i\e genom 

 en temligen djup bugt åtskilde taggar i bakre kanten, och under- 

 locket kännes genom ett långt och skarpt tillspetsadt utskott, 

 scm ligger intill främre nedre kanten af gällocket. Svalgbenen 

 bära kardlika tänder. — Skuldergördejn är bildad efter samma 

 typ, som gösens och aborrens, men scapularfenestran är större, 

 ehuru helt omsluten af scapida, och nyckelbenet är äfven ned- 

 till tillspetsadt. Ossa hracMaJia äro blott o:ne, derigenom att 

 det öfversta, rudimentära sammansmält med scajnila. 



Store Kungsfisken, eller Veren, såsom han vanligen i Norge 

 benämnes, har en vidsträckt geografisk utbredning, men kan dock 

 icke betraktas såsom en Sveriges fauna normalt tillhörande fisk. 

 S. Nilsson omnämner i Skandin. Fauna, att en och annan indi- 

 vid af denne fisk förirrar sig ned till Öresund, och att han 

 erhållit exemplar af den tagna i trakten af Landskrona samt af 

 fisklägena Råa och Barsebäck derstädes. Upsala Universitets 

 Zoologiska museum eger ett temligen stort (18 tum dec. ra långt) 

 exemplar, som i trakten af Landskrona blifvit tillvarataget af 

 framlidne Doktor N. 0. Schågekström. A. W. Malm bar å an- 

 förda stället uppgifvit, att han i Malmö skolas museum sett ett 

 exemplar, som uppgafs vara fångadt i Öresund. Samme för- 

 fattare beskrifver delvis på samma ställe ett par exemplar, som 

 blifvit fångade vid Bohuslän, men säger tillika, att denne fisk 

 förekommer så sällan i Kattegat, att den derstädes sannolikt 

 endast är en tillfällig gäst. Inom Skandinavien har den sitt 

 tillhåll utanför kusterna af vestra och norra Norge ända till 

 Vadsö, och utgör der på flera ställen, t. ex. utanför kusterna af 

 Bergens och Trondhjems Stift samt utanför dem af Nordland, 

 enligt Nilsson och R. Collett, och enligt hvad vi sjelfve erfarit 

 föremål för indrägtiga fisken. Enligt den senare författaren 

 synes den utanför Norges södra kuster vara lika sällsynt som 

 utanför de Svenska. Mot norden går den enligt A. J. Malm- 

 gren') ända upp till Spetsbergen. Huru långt den är utbredd 

 österut, är ej kändt, men sannolikt går den åtminstone till Hvita 



1) "Om Spetsbergens Fiskfauna"; Öfvers. af Kongl. Vetensk. Akail:s 

 Förh. 1864, N:o 10, pag. 509. 



