Blåmunte Kungsfisken. 107 



i Christianias närhet. Enligt Konservator Kolthoff (luiintligen) fås 

 den i trakten af Fiskebäckskil i Bohuslän endast under vintren, och 

 på ett djup af 50 — 60 famnar. C. U. Ekström uppgifver, att den i 

 Bohusläns skärgård träffas sparsamt äfven under April, Maj, Juni 

 och Juli månader. Den fångas vanligen med krok och handsnöre, 

 och då flera exemplar kunna erhållas på samma ställe, är det 

 antagligt, att den liksom den föregående går i stim, och dåden 

 enligt Malm stundom i Bohuslän kallas Bergahorr, antyder detta, 

 att den gerna håller sig på bergbotten. Den torde emellertid 

 icke kunna betraktas såsom en pelagisk tisk, och skiljer sig i 

 detta afseende från den föregående. Enligt Malm jmglar den i 

 Bohuslän vanligen i Maj. Enligt Kröyers och våra egna iakt- 

 tagelser träffas den vid Norges vestkust ynglande i slutet af 

 Juni och i Juli månader, och R. Collett har iakttagit den yng- 

 lande vid Christiania och Stavanger ännu i Augusti. Då yngeln 

 lemnar ägget, har den en längd af mellan 4 och 5 millira i) 

 och har den hos fiskungar vanliga embryonala fenbildningen. E. 

 Collett har beräknat romkornens eller äggens antal hos ett 

 medelstort exemplar till 18 000, således betydligt mindre än hos 

 förra arten. — Den lefver af samma slags födoämnen, som föregå- 

 ende, men anses ej fullt så smaklig som den. 



3. Sebastes clactylopterus, (De la Roche). 

 Blåmunte Kungsfisken eller Blåkäften. 



Underkäken räeher föga eller ieke frninom den öfrc. Rygg- 

 fenans taggstrålar 12, sällan 13. Bröstfenornas nedre strå- 

 lar frie till en betydlig del af deras längd, sand med en tjocJc 

 mjuk beklädnad. Pannan dju2)t konkav, och dess minsta bredd 

 hos de äldre ungefär lika med, och hos de yngre mindre än 

 \'2 ^/ ögats vertikale diameter. Svalget och munnen svart- 

 aktiga eller svartblå. J^ärgcn lifligt röd, på buken hvitröd. 

 Simblå.sa saknas. 



Rf 12 (sällan 13)+12- 13; af. 3-f4— 5; brf 19—20, d. 

 v. s. 11 — 12-1-8; bf 1+5; stjf 11—13.2) 



1) Malm uppgifver deras längd till 3 niillini. Ofvan uppgifna längd 

 hafva vi sjelfve iakttagit. 



2) Den siste strålen i rygg- och analfenorna är dubbel, ocli sist nämnda 

 fena har vanligen 5 mjuke strålar. Bröstfenorna vanligen med 11 strålar i 

 öfre afdelningen, och alltid med 8 i den undre. Sjertfeuan har ofvan 5— 6 

 •och nedan 3—4 ofullständige strålar. V. DuBEN och KOREN uppgifva, att 



