1 12 Simpfiskar. 



niLMl kraniets bredd öfver ossa ptcrotica. Af förlockets taggar 

 äro de 3:ne öfre, och i synnerhet den mellerste af desse, starkt 

 utbildade, och äfven den korte främste undertill är något rigtad 

 bakåt. Underlockets intill mellanlockets stötande tagg har i 

 ringa mån samma rigtning. Det främsta infraorbitalbenet är af 

 en långsträckt form samt i främre delen blott P/^ gänger bre- 

 dare än baktill, och har i undre kanten blott ett par utstående 

 vinklar såsom antydning till taggar. Det 3:dje infraorbitalbenet 

 har det bakåt utsträckta utskottet bredt och stort, vid bakre 

 änden tvärt, och der fast förenadt med den utstående kanten af 

 förlocket. 



Denna art har icke blifvit anträffad i något Svenskt haf, 

 och tillhör således icke Sveriges fauna; men den förekommer vid 

 Norges vestra och norra kuster åtminstone så långt upp emot 

 norden som till trakten af Tromsö, på hvilket senare ställe den t. o. 

 m. stundom visat sig talrik och der lemnat en fångst, som kunnat 

 mätas i tunnor. 1 trakten af Bergen är den icke sällsynt, och 

 erhälles der under alla årstider, ehuru vanligen enstaka exemplar, 

 och icke i någon mängd. Dessutom förekommer den i Medel- 

 hafvet och i hafvet vid Madeira, men märkligt nog icke vid de 

 vestra Europeiska kusterna eller vid Englands kuster. Den är 

 således en af de få fiskar, som äro gemensamma för Medelhafvet 

 och Norges haf, utan att förekomma i det mellanliggande. 



Den är i ännu högre grad en djupvattensfisk än Sehastes 

 marinn.s, och förekommer enligt K. Collett på 100 till 300 

 famnars djup, enligt v. Duben och Koren på 100 till 120 fam- 

 nars D:o. Då den icke bar någon simblåsa, företer den icke, då 

 den dragés upp ur djupet, det sprängningsfenomen, som de båda 

 föregående arterna, annorlunda ån att ögonen blifva utspända. 

 Äfven i Medelhafvet förekommer den på stort djup, och liksom 

 de föregående håller den sig både der och vid Norge öfver berg- 

 botten. I dess mage hafva förekommit leraningar af högre kräft- 

 djur, men sannolikt lefver den, liksom föregående, äfven af smärre 

 fiskar. Dess kött lär ej vara så smakligt som den Store Kungs- 

 fiskens. Den fångas med krok och handsnöre. 



2:dra Underfam. COTTINI, A. Gunther. 



(Catal. of the Acanthopt. Fishes in the CoUect. of the Brit. Mus. vol. II. 



pag. 152. — 1860.) 



Den taggsfråUga ryggfenan (då vanligen 2:ne ryggfenor 

 förrf nitas), eller den taggstråJigc afdehiingen af ryggfenan 



