Grentaggig Ulk. 121 



tvär med afrundade hörn, och har 9 fullständige och tväklufne, 

 och å hvardera sidan 2 till 3 ofullständige strålar. — Aims, 

 bakom hvilken hos hanen är en lång geuitalpapill, är hos de 

 äldre något närmare intill nosspetsen än intill stjertfenans bas, 

 och hos de yngre motsatsen. — Sidolinien, som hos de äldre 

 har omkring 45—50 mjuka öppningar, företer strax bakom slutet 

 af 2:dra ryggfenan en liten böjning nedåt. — Färgen otvan 

 samt på öfre delarne af hufvudets och kroppens sidor är svart- 

 aktig, eller stundom hos äldre honor något ljusare, brunaktig 

 eller svartbrunaktig, samt undertill hvit, och denne senare färg 

 bildar på sidorna af kroppen ingående bugter och baktill stun- 

 dom fläckar i den mörke färgen. Vid bakre sidan af bröstfe- 

 nornas bas, och der bakom långs gränsen mellan bukens hvite 

 och ryggsidans mörke färg, är färgen stundom särdeles möi'kt 

 svartaktig. Eyggfenorna ha hvitaktiga och svartaktiga eller 

 svartbrunaktiga band. Bröstfenorna äro gulhvitaktiga eller möj- 

 ligen i friskare tillstånd gulaktiga med svartaktiga fläckar på 

 fenstrålarne, bildande tvärband, då dessa fenor hopläggas. Buk- 

 och analfenorna gulhvitaktiga. Hanarne, liksom de af slägtet 

 Cottus, äro utmärkte genom något högre färger samt genom 

 hvite fläckar på bakre sidan af bröstfenorna samt på bukfenorna. 

 Den är en högnordisk art, som icke förekommer vid någon 

 Svensk kust, och vid Norge endast har erhållits vid dess nord- 

 ligaste kuster. Vester om Nordkap har den enligt R. Collett 

 icke hittills erhållits sydligare än i trakten af Hammerfest, der 

 enligt Malmgren & Collett ett par exemplar blifvit tillvaratagna. 

 Öster om Nordkap förekommer den enligt Collett talrik i Va- 

 rangerQorden, der den 1856 först blef iakttagen af de Finske 

 naturforskarne E. Nylandek & M. Gadd, enligt hvad som anföres 

 af Malmgren, och längre österut blef den af oss tagen 1848 vid 

 Schuretskaja vid kusten af Kola-Halfön ungefär midt emellan 

 Kola och Hvita Hafvet. Den har enligt Kröyer och Malmgren 

 anträftats vid Spetsbergen, och skall der enligt den senare i 

 synnerhet vara allmän vid vestra kusten. Den förefinnes äfven 

 vid Island och Novaja Semlja. Sannolikt förekommer den långs 

 norra kusten af Asien, emedan de af Pallas och Cuvier & Valen- 

 ciennes beskrifne C. pistilUger och C. ventralis, som erhållits 

 vid östra kusten af Kamtschatka, enligt Malmgren & Lutken 

 tydligen sammanfalla till arten med den. Den har först blifvit 

 anträffad vid Grönlad, hvarifrån den beskrefs redan af Fabricius 



