Slägtet Cottus. 123 



hinnans strålar i allmänhet 6. Ingen siniblåsa. Appendices 

 pyloricce uti medelmåttigt antal. Könen äro hvarandra mer 

 eller mindre olika. Hanarne äro stundom tnindre, med något 

 mera utbildade fenor, och hafva alltid en mer eller mindre lång 

 genitalpapill , samt mer eller mindre från honornas a/vikande 

 färgtechiing. 



Till detta slägte höra 20—30 arter från norra hemisteren, och 

 af (lem tillhöra 6 vår Skundinaviskaj fauna. Dessa bilda 2:ne, ora 

 man så vill, subgeneriske grupper. De äro tröge, men glupske fiskar, 

 som hälla sig vid bottnen, der de lurande på sitt rof gömma sig mel- 

 lan stenar och tång samt i hålor. De träffas vanligen ej långt från 

 stränderna, och kunna i allmänhet ej betraktas såsom djupvattens- 

 iiskar. De lefva af fiskar, blötdjur, kräftdjur och maskar. De 

 af framl. Prosten C. U. Ekström gjorda iakttagelser^) gifva an- 

 ledning till den förmodan, att åtminstone hos en eller annan 

 art en parning mellan könen eger rum, och att äggen följakt- 

 ligen äro befruktade, då de läggas, och de förete således en 

 öfvergång från det vanliga till det hos slägtet Sebastes före- 

 kommande förhållandet i detta afseende. Hanarue äro färre än 

 honorna. Stundom håller hanen vakt vid de lagda äggen. En 

 del af hit hörande arter förekomma endast i hafvet, andra både 

 i hafvet och i färska vatten, ehuru ett par företrädesvis tillhöra 

 de senare. En del för vår fauna främmande arter lefva ute- 

 slutande i färskt vatten. Ganska många till denna kategorien 

 hörande arter förekomma i Norra Amerika. 



1) K. Vetensk. Akad:s Handlingar 1831, pag. 316, och i ''Skandi- 

 naviens Fiskar", pag. 26. 



