Stensimpaii. 125 



1. Cottiis gobio, Linné. 



Stensimpan. 



Hufvudet särdeles nedtrycM, samt ofvan slätt och utan 

 hade knölar och MJar på Hjessan. Förlocket med 2:ne taggar 

 och 1 knöl eller antydnhig till tagg i bakre kanten. Sidolinien 

 utan taggar. Bukfenorna mtd 5 strålar, samt icke räckande 

 till anus, och deras inncrste stråle har mera än hälften af 

 hukfenans längd, och till färgen äro de hvitaktiga samt i all- 

 mänhet ofläckade. Pannans d. v. s. pannbenets minsta bredd 

 större än hälften af Ögats vertikale diameter. Bröstfenorna 

 snedt rundadt ovala. Sidolinien räcker till stjertfenans bas. 



1 rf. (^—8; 2 rf. 16 — 17; af 11—13; brf. 14; bf. 1+4; 

 stjf. 8>). 



Cottus gobio, Linné: Fauna Sv. ed. 2:da, pag. 115. — 1761. 



„ „ A. J. Eetzius: Faunaä Suec Pars Lina, pag. 329. — 1800. 



„ „ S. Nilsson : Prodvomus L hthyol. Scand , pag. 98. — 1832. 



„ „ B. Friks & C. U.Ekström & V. v. Wright: Skandinaviens Fi- 



skar, 2:dra haft. pag. 34 pl. VII, fig. 2. - 1837. 

 „ „ S. Nilsson: Skandin Fauna, 4.-de delen, Fiskarna, pag. 64. 



— 1855 

 ^ y. Heckel & Kner: Die Siisswasserfische der UstreTchischen Mo- 



narchie. pag. 27. — 1858. 

 „ „ A. GÖNTHER: Catal. of the Acanthopt. Fishes in the Coll. of 



the Brit. Mus, vol II, pag. 156 — 1860. 

 ,. „ C. Th. E. v. Siebold: Die Siisswasserfische von Mitteleuropa, 



pag. 62. — 1863. 

 Det Svenska namnet Stenstmpa anföres redan af Artedi i "Genera 

 Piscium" och sedermera af LiNNÉ i Fauna Svecica, der namnet Slaggsimpa 

 från trakten af Falun blifvit tillagdt. Uti '"Svenska Fiskarne" anföras dess- 

 utom för den namnen Stensugure, Stensut och Stenlake. 



Beskr. Den är en af vare mindre fiskar, och dess totallängd 

 stiger någon gång till något öfver 4 tura dec. m. eller till 123 mill., 

 men vanligen erhåller man ej några som äro längre änSVj^tum 

 eller 100 raill. - Den inom detta slägte vanliga nästan koniska 

 baktill något hoptryckta kroppsformen är särdeles tydlig hos 

 denna arten, hos hvilken kroppen är trindlagd och framtill ganska 



1) Nemligen 8 fullständige och grenige strålar. På hvardera sidan 

 finnas dessutom 3 ofullständige strålar. Af desse äro de, som äro intill de 

 fullständige, så långe, att de räcka nära intill stjertfenans spets. 



