128 Stensimpan. 



märkbara. — Sidolinkn är mjuk och näi-taii rät, samt företer 

 en högst obetj^dlig sänkning under gränsen mellan båda rygg- 

 fenorna. — Färf/en är något vexlande, ofvan och på sidorna 

 mer eller mindre mörkt grågrönaktig, med marmorering af 

 mörkare gråbrunaktige eller brunaktige fläckar, som på ryggen 

 och sidorna bilda flere eller färre mer eller mindre tydliga och 

 afbrutna tvärband. Hos hanarne äro dessa tvärband tydligast, 

 och hos dem förmärkas på sidorna på kroppens stjertafdelning 

 mellan dessa band Ijuse grågule fläckar eller ock tvärband. På 

 strålarne af ryggfeuorna, analfenan, bröstfenorna och stjertfenan 

 äro oravexlande mörkt gråbrune och gulhvite fläckar, som bilda 

 talrika mörka och ljusa band på dessa fenor, minst märkbara 

 på analfenan. Buksidans färg i allmänhet gulhvitaktig eller 

 stundom hos hanarne gråaktig, och bukfenorna vanligen ofläckade 

 och af samma färg som buken. Iris mörk, brunaktig, med en 

 rödgul rand närmast pupillen. 



Hos denna och sannolikt äfven hos följande art förete de 

 båda könen mindre skiljaktigheter sins emellan, än hos de större 

 arterna af detta slägte, och de bilda i detta så väl som i somliga 

 andra afseenden en särskild grupp inom slägtet. Hanen skiljer 

 sig från honan endast genom en bredare nos och något vidare 

 gap, samt genom den hos honom tydlige genitalpapillen. Ga- 

 pets bredd hos hanen innehälles ungefär 2 gånger, och hos ho- 

 nan mera i hufvudets läugd. Emot det hos de nämnda arterna 

 förekommande förhållandet, att hanen är mindre än honan, är 

 den här större, eller åtminstone lika stor. Bland de här varande 

 Universitets zoologiska museum tillhöriga temligen många exem- 

 plaren af denna art är det största en hane af 100 mill:s längd. 



Stensimpan förekommer inom Sverige från Skåne till Norr- 

 botten. Vi hafva någon gång tagit den pä stenig botten i den 

 mellan byarne Vestra Vram och Tollarp i Skåne framflytande ån, 

 ehuru den derstädes var sällsynt. Doktor A. Nathokst har benäget 

 meddelat oss, att han funnit den i ån vid Andrarum i Skåne. 

 Någon bestämd lokal för den i Skåne uppgifves icke i Skandi- 

 navisk Fauna, men der säges, att den icke förekommer vid Skå- 

 nes hafskuster. p]nligt Doktor G. A. TiseliusI) finnes den i 

 östra Småland. Framl. Fiskeriintendenten H. WmEGKEN har upp- 



1) Bidrag till känuedoiu ora Östra Smålands Vertebratfauna, pag. 36. 



