Eötsirapaii. 143 



som circumpolar, ehuru man ännu ej med säkerhet känner, om 

 den förefinnes vid de nordöstra kusterna af Asien och de nord- 

 västra af N. Amerika. 



Ehuru man stundom erhållit yngre exemplar på 50 — 100 

 famnars djup, håller den sig dock i allmänhet i grundt vatten 

 på 1 till 10 å 12 famn. djup, och älskar företrädesvis stenig 

 och tångbevuxen botten. Uti ''Skandinaviens Fiskar", pag. 25 

 anföres, att den till en viss grad är migratorisk, och flyttar 

 från en trakt till en annan, och således kan för ett helt decen- 

 nium eller än längre tid försvinna från ett ställe, der den un- 

 der några år förefunnits i betydlig mängd. Den tillhör ute- 

 slutande hafvet, och håller sig ständigt vid bottnen samt före- 

 kommer spridd eller enslig, med undantag af romläggningstiden, 

 och är föga rörlig, samt ligger under dagen vanligen stilla uti 

 någon håla mellan stenarne, lurande på rof. Den är mycket 

 glupsk, och föga skygg, och derföre händer det ofta, att, då nå- 

 gon blifvit fångad på krok och åter utsläppt i hafvet, den samme 

 strax derefter återigen tager på kroken och låter ånyo fånga 

 sig, äfven om en del af en fena första gången blifvit afklippt, 

 tor att märka den. Dess föda består, liksom de föregåendes, af 

 mindre fiskar blötdjur, kräftdjur och maskar. Uti "Skandina- 

 viens Fiskar" omnämnes, att i magen hos en rötsimpa af 9 tums 

 (vkm.) längd blifvit funne 3:ne mörtar af nära 4 tums längd 

 hvardera. A samma ställe uppgifves, att den ej fortplantar sig 

 förr än den ernått en längd af 6 tum vkm., och att fortplant- 

 ningen eller romläggningen inträfiar i December månad. G. C. 

 Cederstköm^) uppgifver, att dess romläggning inträlfar i Maj 

 månad, hvilken uppgift på grund af de meddelanden, som vi 

 derom erhållit frän Roslagens skärgård, förefaller oss mera till- 

 förlitlig. Uti Göteborgs och Bohusläns Fauna, pag. 389, har 

 Malm anfört, att han i Bohuslän •erhållit uppgift derom att den 

 derstädes leker i Maj månad. Enligt hvad som uppgifves i 

 "Skandinaviens Fiskar" gå honorna under romläggningen när- 

 mare upp emot stranden än hanarne, som högst sällan träffas 

 på romläggningsstället, och häraf dragés den slutsatsen, att rom- 

 men är befruktad redan innan den lägges, och att således en 

 föregående parning mellan könen egt rum. De hos hanarne be- 

 fintlige taggarne på en del af bröst- och bukfenornas strålar 



1) "Fiskodling och Sveriges Fiskerier"', pag. 231. 



