Siinpan. 151 



stra kusterna af Sverige och Norge förekommer deu icke. Uti 

 Skandinavisk Fauna anföres emellertid enligt uppgift af framl. 

 Baron N. Gyllenstjekna, att den en och annan gång blifvit fån- 

 gad i södra Kattegat i närheten af Kullaberg. Enligt A. Y. 

 Malm (Göteborgs och Bohusläns Fauna) har en gång ett exem- 

 plar erhållits i Bohuslän i Nordre Elf 1 mil ofvan dess utlopp 

 i Kattegat. En något förkrympt form af den förekommer dess- 

 utom, enligt hvad vi redan yttrat, i sjöarne Vettern och Ve- 

 nern på de djupare ställena '). Af fiskare bosatte ä Gisselholmeu 

 i Mälaren i trakten af Engsö hafva vi erhållit den uppgift, att 

 den under våren stundom erhålles derstädes i nämnde insjö, och 

 att den oftare skall förekomma i den samme i trakten af Streng- 

 näs. Vi hafva en gång erhållit Idothea entomon tagen ändå 

 längre in i Mälaren i trakten af Vesterås, och anse det derföre 

 för sannolikt, att hornsimpan äfveu förekommer längre in i denne 

 sjö. Att den under glacialperioden och något efter den samme 

 hos oss haft en vidsträckt utbredning, bevisas af dess förekomst 

 i Vettern tillsammans med andra Ishafvet tillhörande djur, 

 och i Veuern enligt hvad ofvan blifvit anfördt. Utom Sverige 

 har den af A. J. Malmgren ^blifvit funnen ganska allmän i 

 sjön Ladoga pä -10 till 80 famnars djup, och Pallas -) uppgif- 

 ver, att den förekommer i Baikal och i strömmar, som utfalla 

 i den, och enligt F. ScHMmT^) förefinnes den i Jenissei, samt 

 skall vara talrik i denna flod närmare intill Ishafvet. Enligt 

 A. J. Malmgren*) förekommer den i Hvita Hafvet, och vi hafva 

 således utan tvifvel härigenom den väg antydd, på hvilken den 

 norrifrån invandrat till Finska och Bottniska Vikarna, då dessa 

 stodo i samband med Ishafvet, eller rättare utgjorde delar af 

 det samma. Enligt Pallas förekommer den äfven vid Kamt- 

 schatka, och Eichardson^) har funnit den norr om 67 :de nordliga 



1) Dess förekomst i Vettern anföres redan i '"Skandinaviens Fiskar". 



2) Zoogr. Eosso-As. vol. III, pag. 127. 



3) Mém de l'Acad. Imp. des Se. de S:t Petersb. VII ser. T. XVIII, 

 N:o 1, pag. 44. - 1872. 



4) Kritisk Öfversigt af Finlands Fisk-fauna, pag. 9. 



5) Fauna Boreali-Aniericana, Part III, pag. 44, under namn af (Jot- 

 tus hexacornis ; och Belcher: Tlie last of the Arctic Voyages, vol. II, pag. 

 349. — Ehuru den här i fråga varande fisken allmänt blifvit antagen säsom 

 Cottus quadricornis, skulle man dock kunna betvifla detta derföre att El- 

 CHARDSON för den blott uppgifver 3;ne förlockstaggar. 



