154 Öimptiskar. 



Cottus bulxdis, A V. MalM; Göteburgs ocli Buhusläiis Fauna, Kvggrads- 

 djuren, pag. 389. - 1877. 

 ,, p R. COLLETT: Meddelelser om Norges Fiske i Aareue 1875 — 



1878; Chiist. Vidensk. Selsk:s Forli 1879, N:o 1, pag. 13. 

 - 1879. 

 Uti '"Fiskarne i Mörkii Skärgård" har den erhållit namnet Oxsimpa, 

 och i Skandinavisk Fauna det af Dverg-Simva. Enligt A. V. Malm kallas 

 den i Bolmslän stundom Hornidke och stundom Bergulke. 



Beskr. Den är en af de mindre arterna, och dess total- 

 längd torde knappt öfverstiga G tum dec. m. och är vanligen 

 mindre, nemligen 81/2 ^i^^ ^ I^-^- Honorna äro föga större än 

 hanarne, hvilkas totallängd stiger till omkring 5 tum D:o. Till 

 kroppsformen liknar den i det närmaste rötsimpan, och kan med 

 denna lätt förvexlas, om man ej tager hänsyn till de i dia- 

 gnosen anförde karaktererne. Honorna äro vid romläggningstiden 

 särdeles tjocka, till följd deraf att buken är utspänd, men eljest 

 är kroppsformen hos båda könen ungefär den samme. Största 

 kroppshöjden, som, dä buken ej är utspänd, är belägen öfver 

 bukfenornas bas, innehålles ungefär 4 till 41/2 gånger i total- 

 längden, och största bredden öfver förlocken, då dessa ej äro ut- 

 spärrade, innehålles ungefär 4 V2 gånger i samma längd. Af- 

 ståndet mellan den "iidra ryggfenans bas och midten af stjert- 

 fenans D:o är ungefär lika med eller ock något mindre än det 

 mellan nosspetsen och den främre orbitalkanten. — Hufvudd, 

 som är temligen högt, liar en nästan pyramidal form, och dess 

 längd innehålles ungefär 3:ne gånger i totallängden. Dess 

 höjd innehålles ungefär I'/, gånger i dess längd. Hufvudet 

 hos denna arten utmärker sig för öfrigt genom den särdeles 

 smala och djupt konkava pannan, genom den nästan totala från- 

 varon af knölar ofvan de bakre orbitalkanterne, derigenom att 

 hjessan är sträf, och derigenom att denna har 2:ne långsgående 

 höge kölar, som äro hvarandre temligen nära, så att det af dem 

 på sidorna begränsade hjessfältet är aflångt. Hvardera af desse 

 kölai- slutar baktill med en skarp bakåt rigtad tagg och ett 

 stycke framom desse taggar är der a kölarne en afsats, som an- 

 tyder deras delning i 2:ne afdelningar. Hjessknölar saknas så- 

 ledes egentligen. Pannans eller interorbitalfältets minsta bredd 

 innehålles ungefär Vj.^ gånger i ögats vertikale diameter. Af- 

 ståndet mellan ögonhålan och nosspetsen är något större än 

 ögonhålans longitudinelle diameter. Da munnen är sluten, räc- 

 ker öfverkäken något litet framom den undre. Ögats longitu- 



