Klykskrabben. 165 



Icelus hamntus, E. Collett: Den Norske Noiilhavs-Expedition 1876 -1878. 

 Zoologi. Fiske, pa;^ 34, pl. I. flg. 8. — 1880. 

 Dä äfveii denne fisk för fiskrarne är obekant, har den icke erhållit 

 någon lokal benämning. 



BesJcr.^). Vid Grönland ernår den sin största Mttills kända 

 storlek, och Lutken iippgifver, att man derifrån erhållit honor, 

 som haft en totallängd af 115 millim. eller 3^/io tum dec. m., 

 och hanar som varit 66 mill. eller 2=*/,o tum dec. m. långe, då 

 man vid Norge enligt Collett icke fångat något exemplar, som 

 varit längre än 52 mill. eller l^,o ^- d. m. De vid Spetsber- 

 gen erhållna hafva haft ungefär samma storlek, som de Norska. 

 — Htffvtidet är stort, tjockt och framtill trubbigt, med mycket 

 kort nos, och stora och nära intill hvarandra sittande ögon. 

 Största kroppshöjden, öfver l:sta ryggfenans början, innehålles 

 ungefär 4 gånger i totallängden. Ögats longitudinelle diameter 

 innehålles knappt mera än 3 gånger i hufvudets längd. Huf- 

 vudets längd innehålles ej fullt 3:ne gånger i totallängden. 

 Bakom hufvudet aftager kroppens tjocklek hastigt, och bakom 

 anas är den temligen starkt hoptryckt. Analöppningen har sitt 

 läge något framom midten af totallängden. Pannans minsta 

 bredd mellan ögonen utgör ungefär ^/g af ögats vertikale och 

 V 4 af dess longitudinelle diameter. Afståndet mellan ögonhålan 

 och nosspetsen är något mindre än längden af den förra. På 

 nacken äro ett par temligen store taggar, som hvardera framåt 

 fortsättas af en ruggig köl, hvilken strax framom deras bas har 

 en afsats eller mindre tagg. På öfre sidan af hufvudet finnas 

 enligt Collett 3:ne särdeles fina hudbihang, af hvilka det ena 

 har sitt läge ofvan den bakre kanten af ögat samt är plattadt 

 och handlikt inskuret eller fransadt i kanten. Dessa bihang gå 

 lätt förlorade. — FörlocJcet har baktill och undertill 4 taggar, 

 af hvilka den öfverste, som är rigtad uppåt och bakåt samt är 

 krökt, är störst, ehuru ej nående till kanten af underlocket, och 

 hos dem, som ej äro mycket små, är tvåklufven. — Gällochet 

 har sitt öfre hörn afrundadt och utan tagg. — Gälhinnorna äro 

 under gälnäset förenade, och bilda der en gemensam fri kant, 

 och hvardera har 6 strålar. — Mycket små kardlika tänder 



1) Collett fäster uppmärksamheten derpå att den med hänsyn till 

 flere karakterer. t. ex. hudens beklädnad med bentaggar, och dessas form 

 uti de rader, som finnas långs ryggen och i sidolinien, samt längden af 

 sidolinien, företer betydliga variationer. 



