170 Simptiskar. 



lios hoiuiii pa långt när icke till anus, samt hafva 1 tagg- 

 stråle och 5 mjuke och klufne strålar. Dessa fenor hafva en 

 långsträckt elliptisk form. — Stjertfenan. som är ungefär lika 

 lång, som afstandet mellan nosspetseu och bakre orbitalkanten, 

 är, då den utbredes, grundt utringad, samt har 11 fullständige 

 och å hvardera sidan 3 — 4 ofullständige strålar, utom en del 

 ytterst små och rudimentäre. — Amis är hos båda könen be- 

 lägen något framom midten af totallängden, men nästan midt 

 emellan nosspetsen och basen af stjertfenan. — Huden är be- 

 täckt af små, men tydliga och väl utbildade, ovala eller rundadt- 

 ovala eller rundade fjäll, som vid den bakre frie kanten äro fint 

 taggiga, och de kännas derföre sträfva vid strykning bakifrån. 

 De benknölar eller benskifvor, som finnas långs hvardera sidan 

 af ryggfåran samt laugs sidolinieu, äro försedda med en köl, 

 som hos de unga är skarpt taggig, och hos de äldre är mer eller 

 mindre skarpt krenulerad eller knottrig. De å sidorna af rygg- 

 fåran, som icke tillhöra hudsystemet, utan, såsom Gunthkk an- 

 märkt, interspinalbenens öfre ändar, sträcka sig icke bakom 2:dra 

 ryggfenan, utan upphöra vid slutet af den. — Sidolinien, som 

 börjar mellan posttemporaltaggen och gällocket, är i början nå- 

 got nedåt böjd, men går derefter nästan rät till midten af stjert- 

 fenans bas, och de å den samma befintliga benskifvorna äro till 

 antalet något öfver 70. — Färgen är föränderlig. De äldre äro 

 vanligen ofvan och på sidorna mer eller mindre mörkt gråbrun- 

 aktige, med eller utan hvita prickar, hvilka stundom äro om- 

 gifne af en svart ring, och med nedre delen af kroppssidorna 

 fint spräcklig. Ett streck långs sidolinien och undre sidan hvita. 

 Bröstfenorna svartaktiga, vid undre kanten ljusare, och deras 

 strålar hvitaktige och de frie strålarne hvite. Främre ryggfe- 

 nan ungefär af ryggens färg, hos de yngre med en större svart- 

 aktig fläck vid spetsen mellan 3:dje och 5:te strålarne. Den 

 bakre ryggfenan gråhvitaktig, med ett långsgående brunaktigt 

 band innanför öfre kanten. Buk- och analfenorna hvitaktiga 

 eller hvita, och undre kroppssidan hvit. Stjertfenan ungefär af 

 samme färg som ryggen. Iris svartgrå med den inre kanten 

 rödgulaktig. De yngre äro stundom ofvan och pa sidorna mörkt 

 rödbrunaktigte, och stundom af samme färg som de äldre. 



Af lönssldlnaderne hafva vi redan anfört en del. Dertill 

 fa vi lägga, att hanen är lika stor som honan, och stundom 

 något längre, men af en smärtare kroppsform. Han har huf- 



