1(S0 SiinpHjikar. 



lYiyla cuotlun, LiNNK: Sy?teina Natiiiae. ed. X ma, ])iig 301 — 1758. 

 , , IdeM: Museum AJolphi Friderici Re^ns, T. II:(Ji Piodroinus, 



pag. 93. — I76i. 

 pini, BloCH: Xaturgeoch. d. ausliind. Fisclie. Tiieil VII, \yA'^. 130. 



Taf 3.55. - 1793. 

 „ cuculus, A. J. Retzius: Faunse Sueciise jiars I:iiia, pag 341. — 1800. 

 ,, cuculus? LlN.l CuviER & Vai-encirnnks: Hist iiat des Poiss T. 



pini, Bl. J IV, pag 2(i, — 1829 

 , cuculus, Yarrell: British Fislies, 3:rd edit , vol. II, pag 10 - 1859. 

 „ pini, A. GlJNTHEK: Catal. of the Acanthopt. Fislies etc, vol II, 



l>ag. 199. - 1860 

 „ cuculus, A. W. JIalm: Ofveis. af K. Vet. Akad:s Förh 1870, N:o 



7, pag. 825 — 1871. 

 .„ ^ E. Collett: Norges Fiske, pag. 37. - 1875. 



y, „ P. Gekvais & K. BouLART: Les Poissons etc. vol. II, pag. 



51, pl 19. - 1877. 

 „ „ A. V. Malm: Göteb:s och Bolui.sl:s Fauna, pag. 397 — 1877. 



Beskr.^). Längden omkring 1 fot eller något litet mera. 

 Kroppsformen i det närmaste lik den af föregående art, men 

 hufvudet är något kortare och högre. Dess längd innehålles 

 ungefär 4'; 4 gånger i totallängden, och dess höjd är nästan 

 lika med afståndet mellan nosspetsen och bakre kanten af för- 

 locket. Pannan är smal, smalare än ögats vertikale diameter, och 

 djupt konkav längsåt. Nosens öfre profilkontur sänker sig starkt 

 och är betydligt konkav. Nosens bredd är mer än 1' 2 »anger 

 större än pannans minsta l)redd mellan ögonen. De taggar, som 

 förefinnas vid främre änden af det främsta infraorbitall)enet, 

 äro korte och trubbige. Öfverkäken räcker något längre fram 

 än den undre. Orbitas longitudinella diameter är lika med '3 

 af hufvudets längd. Förlocket har i sitt bakre nedre hörn ett 

 par små taggar. Gällockcts bakre tagg är mindre än den å 

 den öfre utbredde delen af clavicularbenet. Tänderna äro mycket 

 små och kardlikt sittande på samma ben som hos föregående 

 art. Gälhinnans strålar äro 7. Fjällen äro temligen stora och 

 vid deras bakre frie kant fint taggiga. På den öfre halfdelen 

 af kroppen äro de ordnade i omkring *70 transversella pariga 

 rader, till utseendet liknande transversella veck. Sidolmieti, 

 som är något upphöjd och glatt, sänker sig i början o])e- 

 tydligt, och går derefter rät till midten af stjertfenans bas. der 



1) Den är hufvud.-akligen giuudad på de af CuviER,.^ Valenciennes 

 och af Malm meddelade beskrifningarne. 



