Feiiknoteii. 185 



Kroppens sidor upptill med gröua undulära långsgående band 

 (Mat>m). — Hos ungar (83 — 158 millim:s längd) äro bröstfenorna på 

 inre sidan svartaktiga med en rent svart fläck af något större 

 storlek än en orbitaldiameter och uppfyld med små hvite fläc- 

 kar, samt belägen ned emot fenans inre rand (Collett). — Ko- 

 tornas antal är enligt Kköyek 14 — 15 bålkotor och Ii) stjert- 

 kotor. 



Uti hafvet vid våra vestra kuster är denne fisk tem- 

 ligen sällsynt och sporadiskt förekommande. Enligt S. Nils- 

 son (Skandinavisk Fauna) fångas den stundom i Öresund, 

 och det samma uppgifves äfven af Kröyek. Dessutom före- 

 finnes å här varande Universitets zool. museum ett exemplar, 

 som är fångadt i Öresund. Enligt Malm förekommer den säll- 

 synt i närheten af Bohuslän, och då af de 1'2 af honom upp- 

 räknade exemplaren, som till större delen derstädes erhållits, 8 

 fångats under år 1860 och de återstående under år 1869, 

 så ser det ut, som om den derstädes blott tillfälligtvis 

 skulle förekomma ett eller annat år, och icke vara normalt 

 torekommande. Äfven den omständigheten att utanför våra 

 kuster blott store eller någon gång halfvuxne individer anträf- 

 fats gifver anledning till den förmodan, att den icke fortplantar 

 sig i närheten af någon Svensk kust. Den af R. Collett •) lem- 

 nade uppgiften, att den vid Norges sydliga kuster är stationär 

 och derstädes fortplantar sig, är derföre af så mycket större in- 

 tresse, som den ådagalägger, att den normalt förekommer i ett 

 haf, som ej är långt aflägset från våra kuster, och gör det tro- 

 ligt, att de i grannskapet af Sverige fångade exemplaren aro 

 sådana, som förirrat sig från hafvet vid södra Norge. Enligt 

 nämnde författare hafva under de senaste åren ungar fångats i 

 Christianiafjorden strax utanför Christiania. Den förekommer 

 för öfrigt sparsamt äfven vid Norges vestra och nordvestra ku- 

 ster. I Bergens museum förvaras exemplar, som blifvit fångade 

 der i trakten, och enligt S. Nilsson och Collett har den er- 

 hållits så långt upp emot norden som vid Helgeland och Lofo- 

 ten. Enligt Yakrell är den allmän i hafvet vid England, och 

 CuviER och Valenciennes uppgifva, att den äfven är allmän utan- 

 för de Atlantiska kusterna af Frankrike, och då, enligt Guntheh 

 och äfven enligt hvad vi sjelfve haft tillfälle att erfara, den 



1) Christ. Vidensk. Selsk:s Forh. 1879, N.-o 1, ]iag. 15. 



