196 Siuiptiskar. 



den bakre kanten ocli 1 vid dess nedre bakre hörn, ocli det har 

 spår till en 8:dje i dess undre kant. — GäUocJcet är obeväpnadt. 

 — Gälhinnans strålar äro G. — Tänderna synas vara något 

 glesare än hos föregående. — l:sta rijfjgfenan, som börjar med 

 det Gite eller 7:de paret af ryggskifvorna, och ä hvardera sidan 

 har 8 skifvor, har 5 till 7, vanligen 5 till G, taggstrålar, samt 

 har längden betydligt större än höjden. l:ste strålen är tem- 

 ligen lång, men 3:dje och 4:de äro längst. — "irdra ryggfenan, 

 som är långt skild från den l:sta genom 4 mellanliggande skif- 

 par, så att mellanrummet är åtminstone lika med hälften af 

 endera ryggfenans längd, har 5 till 8, vanligen 6 till 7, mjuke 

 strålar. Den är föga kortare men något högre än den l:sta 

 och har å hvardera sidan 7 benskifvor. — Änalfcnan, som har 

 nästan främre halfdelen framom början af 2:dra ryggfenan och 

 slutar föga bakom midten af denna, samt är något högre än 

 den, har (J till 8, vanligen 7, mjuke strålar, samt å hvardera 

 sidgn 7 benskifvor. — Bröstfenorna, som äro ungefär af samma 

 längd som hufvudet, samt likna dem af föregående, hafva 

 14 till IG, vanligen 14 till 15, strålar, som alla äro enkle eller 

 icke grenige. — BuJcfenorna äro hos honan särdeles korta, så att 

 deras längd är föga större än '/^ af bröstfenornas, och de hafva 

 1 taggstråle och 2:ne mjuke strålar. Taggstrålen är helt kort 

 samt starkt förenad med den yttre mjuke strålen, hvilken är 

 ungefär af samma längd som den inre. — Sijerffenan, som är 

 smal och långsträckt, och hvars längd utgör ungefär Vs ^^ t'^" 

 tallängden, har i) fullständige och å hvardera sidan 2 till 3 

 ofullständige strålar. — Sidolmien är fullständig, och har en- 

 ligt CoLLETT 23 till 25, och enligt Kköykk 30 porer. — Färgen 

 grågulaktig med 2 till 3 större gråbrune tvärfläckar, som bilda 

 antydningar till tvärband. Den förste har sitt läge öfver basen 

 af bröstfenorna, den andre öfver slutet af l:sta ryggfenan och 

 den tredje öfver midten af den 2:dra ryggfenau. Mellan dem 

 finnas mindre och otydligt begränsade fläckar och skuggningar. 

 Eenorna äro ut emot spetsen brunsvarta, och i synnerhet är 

 detta förhållandet med bröstfenorna och stjertfenan. Undre 

 kroppssidan är grågul och saknar fläckar. Pa hufvudet är å 

 hvardera sidan ett temligen bredt svart streck, som går från 

 nosspetsen öfver ögat och förlocket. 



Hanen, som är sällsyntare än honan, skiljer sig från henno 

 enligt CoLLETT derigenom att den yttre mjuke strålen å livar- 



