Giilstrimmio- Mullus. 203 



Till denna familj höra enligt Gunthee 5 slägten med om- 

 kring 40 arter, från alla tropiska haf, och ett par af dem före- 

 komma inom Europa äfven i den tempererade zonen. Några 

 arter uppstiga från hafvet i floder. 



I. Slägtet Mullus, Linné. 1758. 

 (Systenia NatuiEe, edit. X:ma, pag. 299. — 1758). 



Hufviidet ofvan framtill starJct stupande. Små tänder på 

 2)loghenct och underJcäken, men inga på öfverhäken, f/ombenen 

 eller tungan^). BuTifenornas enkle stråle emot spetsen mjuk 

 men ej ledad. Simhlåsa saknas. 



2:ne arter från hafven vid södra och mellersta Europa, och 

 någon gång från det norra. 1 art sällsynt hos oss. 



1. Mullus surmuletus, Linné. 



Gulstrimmig Mullus-)- 

 Pannan är konvex eller ock pÅan, och supraorhitalkan- 

 terne äro ej uppstående^'). Böd med 3 långsgående gula band 

 å hvardera sidan. 



1 rf. 7; 2 rf. 9; af. 7; brf. 17; bf. 1+5; stjf. 15. 

 Mullus Sunmiletus, Linné: Syst. Nat edit. X:ma, pag. 300. — 1758. 

 ,, „ A. J. Rktzius: FaiinjB Suec. Pars Lina, pag. 341. — 1800. 



„ ,. CuviER & Valenciennes: Hist. nat. des Poiss. T. III» 



pag. 433. - 1829. 

 „ „ S. Nilsson: Prodroraus I hthyologia; Scaiidinavicfe, pag. 



89. — 1832. 



1) Enligt iakttagelse af A. V. Malm (Öfveis. af K. Vet. Akad:s 

 Förh. 1852, pag. 224) hafva de sinå uiigariie tänder i öfverkäken. Enligt 

 hvad författaren derora sedermera anfört i Göteborgs och Bohusläns Fauna 

 hafva de tänderna i öfverkäken qvar åtminstone ännu vid 75 millim:s längd. 



2) Vi anse oss böra bibehålla detta af >J. Nilsson i Skandinavisk Fauna 

 föreslagna namn. A. V. Malm har föreslagit benämningen GuMmulle, livil- 

 ket namn dock lämpar sig bättre för den andra arten. 



3) Äldre exemplar af M. stinimletus hafva stupningen af nosens öfre 

 profilkontur särdeles stark, och skilnaden mellan dem och M. harhatus i 

 detta afseende är obetydlig. Vi anse derföre, att pannan, som hos dem är 

 något konvex, företer en bättre karakter för distinktionen mellan båda dessa 

 arter. Hos M. bcirbnttts är pannan konkav till fr.jjd deraf, att su]>raorbi- 

 talkanterne äro något uppstående. 



