Fläckpaij;elleii. 217 



en böljan temligen spetsiga, så att äfven på den bakre delen 

 af underkäkens dentalben äro tänderna i den yttersta raden 

 temligen långa och föga trubbiga. Innanför dem äro emeller- 

 tid liärstädes ett par irreguliera rader at tjockare och trubbi- 

 gare tänder, så att äfven underkäken baktill är försedd med 

 sådana. — Bijfjgfenan, som börjar midt öfver bröstfenornas 

 fästen, har 12 temligen starke och tjocke taggstrålar, af hvilka 

 3:dje — Q:iQ äro de längste, samt 11 till 12 mjuke strålar, af 

 hvilka den bakerste är dubbel. Den taggstrålige afdelningen, 

 som är 1^4 gånger längre än den mjukstrålige, kan nedläggas 

 i en i ryggkanten varande ränna. — Änalfenan, som är föga 

 längre än den mjukstrålige afdelningen af ryggfenan, och börjar 

 under dess början samt slutar obetydligt bakom den, har 3 

 taggstrålar och 12 mjuke strålar, af hvilka den bakerste är 

 dubbel. — Bröstfenorna äro snedt tillspetsade och långa samt 

 räcka till analfenan, och hafva 16 strålar. — BiiJcfenorna liRixd, 

 sina fästen föga bakom bröstfenornas, och räcka på långt när 

 icke till anus, samt hafva 1 taggstråle och 5 mjuke strålar, 

 som äro längre än den förre. Vid yttre sidan af ocli ofvan 

 hvardera bukfenans bas är ett tillspetsadt, af fjäll bildadt bi- 

 hang. — Stjertfenan är djupt inskuren, med den öfre fliken 

 något längre, samt med 17 fullständige strålar och 4 — 5 ofull- 

 ständige å hvardera sidan. Fjällbetäckningen på den sträcker 

 sig ut till dess midt. — Fjällen äro temligen stora, hårda och 

 fast sittande samt väl utbildade ctenoidfjäll. De större hafva 

 en nästan qvadratisk form, med 7—9 radiära fåror samt mot- 

 svarande inskärningar i den instuckne kanten, och med fine 

 taggar i den frie kanten. På midten af kroppen äro de långs- 

 gående fjällraderna omkr. 23, och af dessa 6 ofvan och 16 un- 

 der sidolinien, som räknar 65 — 70 fjäll, och icke sträcker sig 

 ut öfver stjertfenans bas. Den (sidolinien) är parallel med 

 ryggkanten tills nära stjertfenan, der den sänker sig nedåt till 

 midten af dennas bas. Med undantag af stjertfenan äro fenorna 

 icke fjällbetäckta. — Färrjcn är något föränderlig med hänsyn 

 till den röde färgens större eller mindre intensitet. Ryggen är 

 mörkt eller brunaktigt röd, och denne färg ljusnar nedåt, så 

 att sidorna äro silfvergrå med rosenröd skiftning. Buken är 

 silfverhvit. Hufvudet ofvan gällocken och kinderna af samme 

 färg som ryggen. Nedre delarne af hufvudets sidor ha samme 

 färg som kroppssidorna. Ryggfenan röd och dess bakre afdel- 



