224 Sliigtet Scomber. 



I. Slägtet Scomber, Aktedi. 1738. 



(Genera Piseium, pag. 30. — 1738). 



Kroppen temJif/en Iroirjsfräclt spjolformif/ och föga hoptrycht 

 och lilformigt täcTit nf mycket små cycIoidfjäU. l:sia rygyfe- 

 nan med temligen små tagg strålar satnt långt shld från den 

 2:dra D:o. BaJcom den senare så väl som hahom analfenan 

 ära 5 till 6 småfcnor. Bröstfenorna i jemnhöjd med ögonen. 

 Små spetsiga tänder förcfnnas på häkarne, gombenen och 

 ploghenet. 2:ne små korta långsgående kölar å hvardera si- 

 dan af stjertfcnans bas ^meningen köl å stjertens sidor framom 

 denna fena. Gälhinnans strålar 6 till 7 . Simblåsan enkel 

 och stundom saknad. Appendices pyloricce mycket talrika. 



Till detta slägte höra, enligt Gunther i), 7 arter, och re- 

 presentanter för det samma förekomma i nästan alla tempere- 

 rade och tropiska haf, med undantag af hafvet utanför de At- 

 lantiska kusterna af det tempererade Sj^d-Amerika. Inom Eu- 

 ropa ocli sannolikt t. o. m. vid England förekomma 3:ne arter, 

 men hos oss har man ännu blott anträffat 1 art. 



1. Scomber scombrus, Linné. 



Makrilen. 



Fjälleri ntomordentligt små, och de något större fjäll, som 

 förefinnas ofvan och bakom bröstfenorna, sträcka sig föga eller 

 icke nedom dessa. Längden af hufvudet innehåll es ungef. 4'^j^ 

 — 42/3 ggr i totallängden, och ögats diameter 5 ggr i den 

 förra. Antalet af småfenorna bakom 2:dra ryggfenan och 

 analfenan 5. Byggen blåaktig vanligen med 30 — 35 sneda 

 och vågiga svarta streck. Främre delen af pannan titan ljus 

 fläck. Inga mörke fläckar på nedre delarne af kroppssidorna. 

 Ingen simblåsa. 



1 rf. 10—12; 2 rf. 1+11 — 12+Y; af. 1 + 12+V: brf. 

 19; bf. 14-5; stjf 18. 2). 



Scomber Scombrus, Linné: Syst. Nat. ed. X.-ma, T. I, pag. 297. — 1758. 

 „ ,. Idem: Fauna Svecica, ed. II:da, pag. 119. — 1761. 



„ Scomber, Idem: Sjst. Nat. ed. XII:nia, T. I, pag. 492. — 1766. 

 „ Scombrus, A. J. Eetzius: Faunse Suecicse Pars Lma, pag. 339. — 

 1800. 



1) Introduction to the Study of Fishes, pag. 457. 



2) Talet V utmärker antalet af sraäfenorna. 



