Makrilen. 227 



nedre bakre hörn är afrundadt, och dess främre tjocke kant är 

 temligen grundt urbugtad. Underkäken sträcker sig något 

 längre tillbaka än det främsta infraorbitalbenet, och dess båda 

 sidohalfvor halva sine undre kanter liggande intill hvarandra. 

 Mellanlocken ligga framtill äfvenledes intill hvarandra. Med 

 undantag af nacken och det anförda triangulära fältet på hvar- 

 dera sidan af nacken, är hufvudet utan tjäll, men kinden eller 

 trakten bakom ögat är något ruggig af vågformiga långsgående 

 ojemnheter. — Små och spetsiga tänder förefinnas i enkel rad 

 på mellankäksbenen, underkäken och gombenen, samt några få 

 (3 — 4) å h vardera sidan af plogbenets främre tjockare ände, 

 der de bilda 2: ne korta, bakåt divergerande rader. Tungan 

 saknar tänder. Påhvardera mellankäksbenet och på underkäkens 

 sidohalfva är deras antal 40 — 45 hos äldre exemplar. På större 

 exemplar äro de särdeles få och mindre tydliga på plog- 

 benet. Tungan har någon silfverglans. De undre svalgbenen 

 hafva talrika och långa tänder, och de äro äfven talrika 

 på de öfre d:o, ehuru kortare. På bådadera sitta de kard- 

 likt. — GäUiinnorna äro dolda innanför underlocken och un- 

 derkäken samt ligga framtill öfver hvarandra, under det smala 

 och tunna gälnäset. Hvardera har 6 till 7 strålar, af hvilka 

 i sist nämnda fall den främste är rudimentär. — l:sta ri/gg- 

 fenan, som har sin början föga framom slutet af den första 

 V3 af kroppslängden från nosspetsen till stjertfenans urbugt- 

 ning, är liten och kort samt långt skild från den 2:dra d:o, 

 och har, då den uppreses, en triangulär form, och kan nedläg- 

 gas i en grop i ryggen. Dess taggstrålar, som äro 10 till 12 

 (oftast 10 till 11) till antalet, och af hvilka den 2:dre är längst 

 och den bakerste är helt liten och stundom dold i den nämnde 

 gropen, äro icke synnerligen starke. Denna fenas höjd är nå- 

 got mindre än underkäkens längd. Afståndet mellan båda 

 ryggfenorna är något mindre än hufvudets längd, och hos hanen 

 större än och hos honan stundom ungefär lika med kroppens 

 höjd. — 2:dra rpggfenan, är lägre än den l:sta, börjar öfver 

 analöppningen och har en liten och smal samt icke fri tagg- 

 stråle samt 11 till 12 mjuke strålar, af hvilka den l:ste och 

 stundom de 2:ne förste äro enkle, d. v. s. icke grenige, och i 

 senare fallet är den förste blott emot spetsen otydligt ledad. 

 Den siste strålen är dubbel. I öfre kanten är denna fena urbugtad 

 och den sänker sig starkt bakåt. — Änalfenan är ungefär af 



