'2'2S Slägtet Scoiober. 



samma Ibrm och höjd som den 2:dra ryggfenau, och ])örjar strax 

 bakom anus och obetydligt bakom början af den 2:dra rygg- 

 fenan. Den har en kort men temligen tjock och fri taggstrale 

 samt 12 mjuke strålar, af hvilka de 2me förste icke äro gre- 

 nige och den siste är dubbel. Af de 2:ne förste mjuke strå- 

 larne är den l:ste otydligt och den 2:dre tydligt ledad. Denna 

 fena slutar ungefär under slutet af den 2:dra ryggfenan. — 

 Mellan stjertfenan och båda dessa sist nämnda fenorna (2:dra 

 ryggfenan och analfenan) äro i öfre och undre kanterne af krop- 

 pens stjertafdelning 5 småfenor (pinnulce) pä lika afstånd från 

 hvarandra, och hvardera bestående af en bakåt rigtad och fram- 

 till från basen grenig, mjuk stråle af ringa höjd. — Bröstfe- 

 norna äro belägna i jemnhöjd med ögonen samt äro små och 

 korta, och, då de ej äro utbredda, af en snedt och bredt lan- 

 cettformig och föga spetsig form. De äro något kortare än un- 

 derkäken, och haf\a 19 ledade strålar, af hvilka de 2:ne öf- 

 verste ej äro grenige, och de nederste äro särdeles korte. De 

 nå med sine spetsar ett stycke bakom början af l:sta ryggfenan. 

 Från öfre kanten af deras fäste går å kroppen ett litet stycke 

 bakåt en låg och trubbig afsats, intill hvilken den öfre kanten 

 af deras basaldel passar, då de äro tryckta intill kroppen. — 

 Bukfenorna hafva sina fästen något bakom fästena för bröstfe- 

 norna, men framom början af l:sta ryggfenan, och äro små 

 samt, då de äro hoplagda, af en lancettformig form. De hafva 

 1 smal taggstrale och 5 mjuke strålar, och de äro ungefär så 

 långa som det främsta infraorbitalbeuet, samt räcka tillhaka- 

 lagda under eller föga bakom midten af l:sta ryggfenan. — 

 Stjertfenan är djupt inskuren, med tillspetsade och något ut- 

 spärrade flikar, och den har 18 fullständige och ganska styfve 

 strålar, samt å hvardera sidan 5 till 6 ofullständige d:o. — 

 Fjällen, som äro cycloidfjäll, med talrika koncentriska strim- 

 mor samt utan tänder och taggar, äro mycket små och tunna, 

 ehuru tydliga, och hafva en oval eller ovalt-rundad eller ock 

 triangulärt-rundad form, samt falla lätt utaf. Störst äro de 

 ofvan och bakom bröstfenorua, och här äro de, i synnerhet hos 

 stora exemplar, nästan dubbelt större än längre tillbaka. Det 

 af de större fjällen bildade fältet bakom bröstfenorna sträcker 

 sig blott föga ned under dessa fenors undre kanter. — Sido- 

 linien, som är mörk och fullständig, börjar, såsom vanligt, nära 

 öfre delen af gälspringan och går, ehuru något slingrig, paral- 



