234 Slägtet Scomber. 



början af Oktober) är deu i stark rörelse, ocb under sommaren 

 synes den ofta simma med pilens hastighet nära under hafs- 

 ytan, och då större stim af den äro i rörelse, kunna de under 

 dagen ses pä långt afstånd, emedan de uppröra vattenytan, så 

 att vattnet yr eller liksom dammar, och under natten bemär- 

 kas de på det glimmande sken, som de under dessa rörelser 

 åstadkomma. Den stryker vida omkring sökande efter rof, och 

 håller sig merendels samlad i stim. De uppgifter, som någon 

 gång äldre författare lemuat om dess vidsträckta vandringar 

 från nordligare till sydligare haf, hafva dock blifvit vederlagda 

 af senare iakttagelser. Den i detta afseende erfarne C. U. Ek- 

 ström (Skand:s Fiskar, pag. 130) antager, att den icke vandrar 

 längre än från djupet, der den öfvervintrar, till skärgården 

 eller kusttrakten, der den förrättar sin lek. Den söker sådana 

 ställen, der strömdrag finnes, och är gerna i rörelse under storm 

 samt går emot ström och vind. Att den, då den emot vintren 

 försvinner från kusternas granskap, drager sig ut till de större 

 djupen längre ute i hafvet, för att der öfvervintra, är enligt 

 Ekström antagligt derigenom, att deu under senhösten (slutet af 

 Oktober och i November) söker allt djupare och djupare vatten. 

 Fiskrarne hysa den förmodan, att den på djupet döljer sig i 

 den lösa hafsbottnen, och att dess ögon då blifva öfvei-dragna 

 med en hinna, men att detta senare icke är förhållandet har 

 H. Kköyer på grund af egna iakttagelser haft anledning att 

 förmoda. G. O. Särs ("Indberetning for 1875 til Departementet 

 for det Indre", tr. 1878, (i Dagbl. i Christ. tr. 1876) 

 pag. 10 & 11) har sedermera bragt denna förmodan till visshet. 

 Samme författare (anf. st.) visar orimligheten i antagandet att 

 den under den kalla årstiden skulle hålla sig nere bland dyn 

 på den lösa hafsbottnen, och han är böjd för att antaga, att 

 den, sedan den lemnat våra kusttrakter, förer ett kringstry- 

 kande lif långt ute i Nordsjön eller i Norre delen af Atlan- 

 tiske Oceanen. Från djupet uppstiger deu under våren och när- 

 mar sig kusterna, vid Bohuslän vanligen längre ut i Maj må- 

 nad och vid Norge redan i början af Maj. I början uppträder 

 den då vanligen i smärre och sedermera i större och stundom i 

 utomordentligt stora stim. Ehuru makrilen har små tänder, är 

 den dock en glupsk roffisk, och den förtär nästan all slags ani- 

 maliskföda: smärre fiskar (i synnerhet småsill), fiskyngel, kräft- 

 djur, blötdjur och maskar, och han försmår t. o. m. icke sine 



