Spanske Makrileii. 237 



■Scomber colias, A. Gunthek: Catal, of the Acanthopt. Fisli. in the Cdll. of 

 tlie Brit. Mus. vol. IL pag. 361. — 1860. 

 ,. „ J. CoucH: Hist. of the Fish. of the Brit. Islands, vol. II, 



pag. 78, pl. LXXX. - 1864. 

 „ „ Francis Day: The Fishes of Great Britain & Ireland, 



Part. II, pag. 91, pl. XXXIV. - 1881. 

 Beskr. ') Den är ungefär af samma storlek som den vanlige niakri- 

 len, och dess totallängd stiger till 13 till 14 tum dec.m. Kroppsformen 

 liknar äfven den af makrilen, och liksom den har den 2:ne små kölar å 

 hvardera sidan vid stjärtens bas, men dess tjäll äro i allmänhet större och 

 t3'dligare. Den största kroppshöjden (ungefär på midten af kroppen) iune- 

 hålles omkring 5 '/j ggr i totallängden, och hufvudets längd innehålles un- 

 gef. 4 ','2 ggr i den samma. Ögat, som liksom hos makrilen till stor del 

 är täckt af en fetthinna, är något större än det hos den senare, och har 

 den longitudinelle diametern något större än den vertikale och utgörande 

 ungef. V4 af hufvudets längd, ocli dess senare diameter är lika med pan- 

 nans minsta bredd mellan ögonen. Det främsta stora infraorhitaTbenet är 

 smalare än det hos makrilen, så att dess största bredd innehålles nära 4 

 ggx i dess längd, och dess bakre ände är snedt afskuren, då den hos den 

 senare är tvär. Tänderna äro något mindre och tätare sittande än de hos 

 makrilen. Gällocket har spår till en trubbig vinkel midt för nedre delen 

 af bröstfenans fäste. — l:sta ryggfenan, som har 9 taggstrålar, är framtill 

 betydligt hiigre än den hos makrilen, och dess 2:dra och 3:dje strålar, sora 

 äro längst, äro längre än bröstfenan. Afståndet mellan l:sta och 2:dra 

 ryggfenorna är föga större än den l-.stas längd, då det deremot hos makri- 

 len är mycket större. — 2:dra ryggfenan är temligen hög framtill, och 

 den har 1 taggstråle och 12 mjuke strålar. — Småfenorna bakom så väl 

 denna som analfenan äro 5. Bröst- och bukfenorna likna dera af makrilen, 

 och de förra hafva 19 strålar, och de senare 1 taggstråle och 5 mjuke 

 strålar. — Stjertfenan har samma form, som hos makrilen. — Enkel sim- 

 blåsa förefinnes. — De mörka banden på ryggen äro smalare än hos makri- 

 len samt upptill spetsvinkligt böjda, och vid främre ocli bakre delarne af 

 kroppen äro de mera irreguliera samt till en del retikulära. På nedre 

 kroppssidorna, så väl närmare sidolinien som längre ned emot buken, äro 

 talrika gråaktige fläckar, af hvilka de på öfre delarne af dessa sidor äro 

 glesare samt något större och tydligare, och de nedre stundom endast sy- 

 nas vid viss belysning. Kroppssidorna eljest silfverhvita, stundom med gul 

 anstrykning. Gränsen mellan r3'ggens och kroppssidornas färg är ej sä skarp 

 som hos makrilen. 2:dra ryggfenan tyckes hafva haft samma grågulaktiga 

 eller gulhvita färg, som anal- och bukfenorna och de undre småfenorna. 

 Stjertfenan stundom gulaktig. 



Denna art är till sin geografiska utbredning mera sydlig och har, så 

 vidt kändt är, ännu icke anträffats inom våra nordiska haf, men då den 

 enligt CoucH och GtJNTHER stundom förekommer talrik utanför sydvestra 



1) Beskrifningen är grundad på ett exemplar från Medelhafvet, från 

 trakten af Nizza, och af en totallängd af 13 '/i^ tum dec.m. 



