24é Slägtet Orcyiius. 



mycket lägre än den. Den har framtill 2:ne taggstråiar och 

 bakom desse 12 mjuke sti-ålar, af hvilka den bakerste bildar 

 en liten flik. — Mellan 2:dra rjggfenan och stjertfenan äfven- 

 som mellan analfeuan och den samma förefinnas i) småfoior. 



— Bröstfenorna äro temligen långa, deras längd hos det 8 fot 

 långa exemplaret 1 fot l^io ^^^ui» och lika med afständet mel- 

 lan bakre kanten af öfverkäksbenet och samme kant på gälloc- 

 ket och underlocket. De äro något böjda och bredt sabelfor- 

 made samt räcka med sine bakre spetsar till nära slutet af 

 l:sta ryggfenan. Deras strålar äro 33. Då de tryckas till 

 kroppen, blifva de inpassade i en fördjupning i pansaret, som 

 der har en afsats, hvilken går parallelt med deras öfre kanter. 



— Bukfenorna äro fastade midt under bröstfenornas fästen, 

 samt äro mycket kortare och trubbigare än de. De äro inåt 

 förenade med hvarandra, och hvardera kan inläggas i en för- 

 djupning. De liafva 1 taggstråle och 5 mjuke strålar. — 

 Stjertfenan har smale och starkt utspärrade och tillspetsade 

 flikar, och är i bakre kanten starkt utringad') och häri mid- 

 ten 2me trubbige utstående vinklar. Dess höjd öfver de båda 

 flikarnes spetsar är nästan lika med största kroppshöjden. Den 

 har 19 fullständige och dessutom å hvardera sidan 7 till 8 

 ofullständige strålar, af hvilka de innerste nå långt ut emot 

 spetsarne af dess flikar. — A hvardera sidan af stjerten och 

 till större delen framom stjertfenans bas är en ganska starkt 

 utstående hudJcöl, och dessutom bakom denne vid stjertfenfli- 

 karnes baser ett par ytterst obetydlige eller rudimentäre langs- 

 gående ryggar, som bakåt försvinna framom de båda trubbige 

 vinklarne i stjertfenans bakre kant. — Pansaret, som är bil- 

 dadt af större spånlikt lagda fjäll, är stort och väl utbildadt, 

 men dock ej så synnerligen distinkt, emedan det är betäckt af 

 en ganska tjock och opak epidermis, och emedan fjällen uti de 

 bakre delarne af det äro små och föga större än de på den 

 bakom varande delen af kroppen, och till följd deraf äro dess 

 bakre gränser ej skarpe. Det betäcker en stor del af kroppen 

 från hufvudet till början af 2:dra ryggfenan, men det är å 

 hvardera sidan minskadt genom 2:ne bakifrån ingående bugter, 

 af hvilka den ene förefinnes mellan sidolinieu och den l:sta 



1) A. W. Malm uppgifver, att den "luidtuti utiingningen är försedd 

 med spetsiga flikar". Dessa förefunnos å det af oss iakttagna exemplaret 

 endast såsom trubbige utstående vinklar och föga tydlige. 



