Pelamiden. ^61 



Framom stjertfenan är kroppen mycket låg, så att dess höjd 

 är något mindre än ögats diameter, men den är derstädes be- 

 tydligt bredare än hög, ehuru de här å kroppens sidor varande 

 kölarne äro små samt mycket mindre än de hos tonfisken. De 

 äro dock temligen långe, samt börja och sluta helt låge. Ofvan 

 och nedan för deras bakre ände och mellan stjertfenans flikar 

 äro ett par mindre, men tydligen bakåt konvergerande hudkölar, 

 som icke sträcka sig bakom nämnde ände. — Hufvudd är medel- 

 måttigt stort (dess längd 37io t. eller 108mill.),och framtill jemnt, 

 men trubbigt tillspetsadt. Munspringan är något uppstigande och 

 temligen stor, och munvinklarne äro belägne under främre kan- 

 ten af ögonen, och öfverkäksbenens bakre ände, som är utbredd 

 genom ett derpå fästadt os jttgale^ har sitt läge under bakre 

 kanten af de samma, ögonen äro små och deras longitudinelle 

 diameter innehålles nästan 2:ne ggr i afståndet mellan dem 

 och nosspetsen, och deras vertikale diameter innehålles 1 '/o ggr 

 i pannans minsta bredd dem emellan. Den förre diametern är 7io ^■ 

 eller 21 mill. De äro fram- och baktill täckta af en ytterst obetydlig 

 fetthinna. Gällocken äro i bakre och undre kanterne af rundade, 

 dock så, att der vid gränsen mellan locket och underlocket är 

 en antydning till vinkel. På kinderna bakom ögonen och mun- 

 vinklarne ligga i huden och täckta af den smala och bakåt till- 

 spetsade fjäll, som göra, att huden här synes undulärt strierad 

 framifrån bakåt. Hufvudet är eljest utan tjäll, och dess öfre 

 del är slät och något kullrig åt sidorna. Dess öfre profilkontur 

 är i synnerhet framtill något konvex. — Tänder af medelmåt- 

 tig storlek förekomma i enkel rad på mellankäksbenen, under- 

 käken och gombenen, men hvarje spår deraf saknas på plogbe- 

 net. De på käkarne äro temligen glesa, och en del af dem på 

 underkäken, nemligen 9:de— 14:de paren, äro dubbelt större än 

 de på den öfre käken. Äfven de på öf ver käken äro större än 

 makrilens tänder. — Gälhinnans strålar äro 7. — l:sta rygg- 

 fenan, som börjar öfver basen af bröstfenorna samt genom ett 

 helt litet afstånd är skild från den 2:dra d:o, och som kan 

 nedläggas i en ränna, har 22 (någon gång 23) taggstrålar, af 

 hvilka de främre äro högre än 2:dra ryggfenan, och 2:dre strå- 

 len, som är den längste, endast är litet kortare än bröstfenan. 

 De bakerste strålarne äro helt korte, men den bakerste höjer 

 sig dock öfver ryggkanten. — 2:dra ryggfenan, som börjar något 

 bakom ^2 af totallängden, men framom bakerste 7s af den samma, 



