270 Sliigtet Orcyiiopsis. 



GuicHENOT har ett exemplar af den erhållits vid Algeriet. Enligt 

 FiLippi och Vekany har den en gång fångats i granskapet af 

 Genova, och enligt E. Collett förvaras i det offentliga museet 

 i Florcnz ett par exemplar, som sannolikt blifvit fångade i när- 

 heten af norra Italien. Hos oss har den endast ett par gånger 

 anträffats. Ett exemplar, som såsom uppstoppadt förvaras i 

 Zoologiska Riksmuseum i Stockholm, har enligt Doktor Carl 

 Cederstköm (anf. st.) blifvit fängadt vid Kongbeck nära Ström- 

 stad i Bohuslän, och enligt K. Collett (anf. st.) blefvo 2:ne 

 exemplar d. 26 Augusti 187G tagna med not i Christianiafjor- 

 den vid Ngesöen, I mil från Christiania, och förvaras i sprit i 

 Christiania Universitets Zoologiska museum, och det är dessa 

 exemplar, som till en del ligga till grund för den ofvan meddelade 

 beskrifningen. Det är märkligt nog, att den icke anträffats vid 

 England och icke heller erhållits af Steindachner vid Spanien eller 

 Portugal, och detta antyder .utan tvifvel dess sällsynthet. 



Öfver dess lefnadssätt har man sig intet bekant, men öf- 

 verensstämmelsen i gapets storlek och tändernas groflek med 

 pelamiden antyder, att den är en stark roffisk och att den lef- 

 ver af smärre fiskar, hvilket äfven bestyrkes deraf att Collett 

 funnit dess ventrikel fyld med lemningar af småsill. 



2. Orcynopsis tlmunina Cuvier & Valenciennes •). 



Tonninan. 



Plogbenet och (jouibenen'^) sakna tänder, men de förejin- 

 nas på käkarne f ehuru mycket små och fina, samt äro på under- 

 käken icke större än på den öfre. Fjällpansaret väl utbildadt, 

 med tydliga och framtill med tcmligen stora fjäll, samt sträc- 

 kande sig bakom bröstfenan och fortsatt med en strimma långs 

 sidolinien. Ryggen framtill svartaktig och der bakom blåaktig, 

 med tydliga slingriga svartaktiga streck. Kroppssidorna un- 

 der sidolinien och buksidan silfverhvita, de förra framtill med 

 någre mer eller mindre tydlige mörke fläckar. 



1) CuviER & Valenciennes hafva gifvit den det franska namnet Lm 

 Thonine, men nämna, att den enligt Delalande vid Marseille kallas Ton- 

 nine, och härifrån ha de hemtat anledning till dess artnamn. Steindachner 

 uppgifver, att den vid Barcelona i Spanien kallas Tunnina. 



2) Enligt R. Collett (Vidensk. Selsk. i Christiania Forh. 1882 N:o 

 19, pag. 2) sakna hos denna art både plogben och gomben tänder, ehuru 

 dessa genom en i kanten ojenin kam pä de senare benen äro antydda. 



