274 Slägtet Orcynopsis. 



Liksom föregående art är tonninan en hos oss ytterst säl- 

 lan och blott tillfälligtvis förekommande fisk, som egentligen 

 har sitt hem i Medelhafvet och de varmare delarne af Atlan- 

 tiske Oceanen. Enligt S. Nilsson (anf. st.) har det enda vid 

 Sverige erhållna exemplaret, hvilket såsom uppstoppadt förvaras 

 i Lunds Universitets zoologiska museum, blifvit fångadt utanför 

 Limhamn nära Malmö d. 29 Juli 1857, och K. Collett har 

 uppgifvit'), att fyra exemplar af denna art i Augusti 1881 blif- 

 vit fångade i den innerste delen af Christianiafjorden i Norge,, 

 och att af dessa de 3:ne förvaras i Christiania Universitets zoo- 

 logiska museum. Ett annat exemplar har erhållits ej långt 

 från Sverige, i Öresund vid Humlebsek på Seland i slutet af 

 Oktober 1878, enligt Chr. Lutken (anf. st.). Dessa äro de enda 

 exempel på dess förekomst i våra nordiska liaf. Den har icke erhål- 

 lits vid England, eller vid Frankrikes Atlantiska kuster, men före- 

 kommer enligt Steindachner (anf. st.) vid södra Portugal, ehuru den 

 derstädes är sällsynt. I Medelhafvet förekommer den icke säll- 

 synt, och stundom talrik, och fångas ofta vid Spaniens, Frank- 

 rikes och Italiens kuster samt vid kusten af Algeriet i sådana 

 fångstredskap, som blifvit utstälda för fångst af tonfisken. Enligt 

 GiJNTHER är den synonym med Thynmis hrasiliensis, Cuvier & Va- 

 LENciENNEs, och förekommcr således vid Brasilien, och enligt Gill 

 finnes den vid östra kusten af Nordamerika, och enligt Bleeker och 

 GuNTHER förefinnes den äfven i Indiske Oceanen, och den har såle- 

 des i de varmare hafven en mycket vidsträckt geografisk ut- 

 bredning. Enligt Eisso och Steindachner skall dess kött vara 

 särdeles välsmakande. Uti lefnadssättet, som icke är kändt, öf- 

 verensstämmer den sannolikt med tonfisken. 



3. Orcynopsis i)elamis (Linné). 



Boniten eller Bukstrimmige Boniten. 



Fina tänder förejinnas ])u Jåiharne och stundom äfven på 

 (/onthencn, men inga på ploghvnet. FjäJlpansaret stort och 

 väl iitbildadt, sträckande sig bakom de tillbaka lagda bröstfe- 

 nornas spetsar, och på ryggen företeende en grund biigtåhvardera 

 sidan, som knappt går framom 1:sta ryggfenans O.dc stråle. 



1) Vidensk. Selsk:s i Christiania Forh. 1882, N:o 19, pag. 1. — 1882. 



