Auxiden. 283 



och nedantill 9 ofullständige strålar. A hvardera sidan har den 

 framtill å sidorna af stjertens sidoköl 2:ne små kölar, och bakom 

 och utanför desse 2:ne trubbige sådane, som utlöpa i stjertfe- 

 nans bakre kant och utmärka de 2:ne mellerste strålarne i 

 stjertfenan. — Fjallpansaret är stort, och fjällen å främre de- 

 larne af det samma äro stora, i synnerhet på främre delen af 

 ryggen och omkring bröstfenornas fästen. Baktill är det sär- 

 deles tydligt begränsadt till följd deraf att kroppen bakom 

 det samma är naken. På ryggen fortsattes det tills bakom 

 den 2:dra ryggfenan, hvilken ömsintes af det, och dess meller- 

 ste bakre spets på öfre kroppssidan fortsattes med en smal 

 strimma långs sidolinien tills bakom 2:dra ryggfenan. Mellan 

 nämnde spets och dess fortsättning på ryggen är en ingående 

 bugt, som sträcker sig framom slutet af l:sta ryggfenan; och 

 under bröstfenan är en annan djupt ingående bugt, som sträc- 

 ker sig fram emot gälspringan. Under denne bugt bildar det 

 på främre delen af buken omkring bukfenorna ett baktill af- 

 rundadt subtriangulärt fält, som sträcker sig något bakom buk- 

 fenornas spetsar. — Sidolinien bildar en obetydlig båge öfver 

 midten af den tillbakalagda bröstfenan, och går derefter sling- 

 rig till början af kölen på sidan af stjerten. — Färgen på 

 öfre sidan af hufvudet och på den öfre delen af fjällpansaret, 

 d. v. s. på främre delen af ryggen, är mörkt blåaktig med grön 

 anstrykning, och på sidorna af fjällpansarets ryggdel och bakom 

 denne samt ofvau sidolinien är ryggen blå med slingriga irre- 

 guliera svartaktiga band och mellan dessa svartaktige fläckar. 

 Sidorna af hufvudet, kroppssidorna och buksidan silfverhvita, 

 och kroppssidorna baktill med en iridescerande glans. Fenorna 

 gråbrunaktiga, analfenan stötande i gult. Iris messingsgul. 



Liksom den föregående arten tillhör auxiden varmare haf, 

 och erhålles sällan vid England och ytterst sällan hos oss, ehuru 

 den för öfrigt har en mycket vidsträckt geografisk utbredning. 

 Så vidt kändt är, har den blott en enda gång erhållits i vår 

 nord, då enligt S. Nilsson (anf. st.) ett exemplar blifvit fån- 

 gadt utanför Arilds fiskläge vid Kullaberg i Skåne samt skänkt 

 af framl. Kammarherren Baron Nils Gyllenstjeuna till Lunds Uni- 

 versitets zoologiska museum, der det fortfarande förvaras. Enligt 

 Täkrell och CoucH hafva några få exemplar erhållits vid England. 

 Enligt Steindachner (anf. st.) fångas den i granskapet af de At- 

 lantiska kusterna af Portugal och Spanien, men den förekom- 



