290 



Doradtiskar. 



riska Öarna, ehuru der miudie talrik. I Medelhafvet förekom- 

 mer den öfver allt allmän, och den träffas der, i synnerhet de 

 äldre och större, ofta långt ute i vida hafvet och på betydligt 

 djup. Utom Europa skulle den enligt Gunther förekomma äf- 

 ven i de Australiska hafven, men Kichardson och senast Chk. 

 LuTKEN (anf. st.) anse den derstädes förekommande såsom en 

 skild art, Zeus australis, Kichardson. — Vid England före- 

 kommer den enligt Couch oftast under sommaren, och denne 

 författare yttrar den förmodan, att dess uppträdande då är bero- 

 ende deraf att "den förföljer en del andra fiskar, emedan den skall 

 vara särdeles rofgirig. Couch uppgifver, att han ur magen på 

 en solfisk, som var 12 '/^ Engelska tum lång, uttagit 25 små 

 flundror. Dess kött är fint, hvitt och särdeles välsmakande, 

 och stora exemplar hållas derföre vid den Iberiska Halfön enligt 

 Steindachneb i högt värde. 



10:de Familjen CORYPH^NID^, Bonaparte. 



(Saggio di ima Distribuzione nietodica degli Aniinali vertebrati, Eoma. 

 1831. A. Gunther : An Introduction to the Study of Fishes, pag. 452. — 



1880). 



Doradflskar. 



En enda ryggfena utan distinkt taggstrålig a/delning^ 

 Oesophagus saknar idskott. Kroppen mer eller mindre starkt 

 hoptryckt, stundom aflång och stundom kort och hög. Bukfe- 

 nor och tänder omvexlande. Flera än 10 kotor i hålen och 

 flera än 14 d:o i stjertcn. 



3:ne denna familj tillhörande slägten hafva stundom, ehuru 

 sällan, blifvit anträffade inom vår faunas område, och vi bifoga 

 här en synoptisk tabell öfver de samma. 



CORYPH^NmiE. 



Tänder 



förefinnas. 

 Rygg- och 

 analfenorna 



Slägten: 

 kunna nedfällas mel- 

 lan 2:ne rader af 

 stora fjäll 1. l^tertjcombus, B. Fries- 



kunna icke sålunda 

 nedfällas, och de äro 

 till betydlig del be- 

 täckta af fjäll ... 2. Bräma, Schneideb. 



saknas. 



Bukfenorna med talrike strålar . 3. Lampris, A. I. Retzius. 



