294 SlMgtet Pteryoombus. 



O. supraoccipitale) . Gapet är temligen stort och mimspriuo-an 

 temligeu lång och nästan vertikalt uppstigande. Öfverkäksbe- 

 nets bakre ände är, då munnen är sluten, ungefär midt under 

 ögonhålan. Nosen är mycket trubbig och kort, så att afståudet 

 mellan nosspetsen och ögonhålan innehålles omkring 2:ne ggr i 

 den senares longitudinelle diameter. Då munnen är sluten, bil- 

 dar den främre änden af underkäken en något framom nosen 

 utstående trubbig spets. Gällockets bakre kant bildar en föga 

 utstående aftrubbad vinkel, och denne kant, så väl som den af 

 under- och mellanlocken, saknar taggar eller tänder. Ögonen 

 äro mycket stora, upptagande nära hälften af hufvudets höjd, 

 och ögonhålans longitudinelle diameter, som är märkbart mindre 

 än den vertikale, innehålles ej fullt 3:ne gånger i hufvudets 

 längd. Pannans minsta bredd mellan ögonhålorna innehålles 

 något mera än 2:ne gånger i dessas vertikale diameter. Med 

 undantag af pannan, nosen, nedre kanten af förlocket och un- 

 derkäken är hufvudet fjällbetäckt, och dess fjäll sakna knöl. — 

 Temligen små spetsiga och krökta tänder förelin nas på mellan- 

 käksbenen och underkäken, och på bådadera sitta de till stor del 

 i 2:ne rader, men mellan dessa tinnas längst fram en del som 

 sitta utan ordning. På tungan, plogbenet och gombenen före- 

 finnas inga tänder'). — Ryygfenan, som börjar öfver midten 

 af afståndet mellan ögonhålorna och bröstfenorna, och slutar ett 

 litet stycke (20 — 24 millim. eller ungefär lika med pannans 

 hredd) framom stjertfenans bas, har 51 till 53 strålar, af h vilka 

 de U främre äro korte taggstrålar, och större delen af de mjuke 

 äro oledade och oklufne, men de bakre af dem dock äro ledade 

 och klufne, och den siste är dubbel. Af de mjuke strålarne äro 

 de, som sitta i midten af fenan mycket längre än de andre — 

 100 till 130 mill. eller 31/3 till 41/3 tum dec.m. långe å full- 

 vuxna exemplar — och sluta med fine och böjlige spetsar. Den 

 hinna, som sammanbinder dem, är helt tunn, och saknar fjäll -). 

 Denna så väl som den följande fenan kan, såsom redan är an- 

 fördt, nedfällas och döljas mellan de rader af stora fjäll, som 



1) Uti den citerade inbjudningsskriften liafva vi uppgifvit. att tungan 

 bär tänder, men att detta icke är föriiallandct liafva vi sedermera förvis- 

 sat oss om. 



2) Uti nämnda inbjudningsskrift bafva vi oriktigt uppgifvit, att fen- 

 hinnan bär ytterst små fjäll. Att dessa saknas, hafva vi sedermera erfarit. 



