300 Slägtet Bräma. 



1. Bräma raji (Bloch). 

 Ray's Hafsbraxen eller Silfvergrå Hafsbraxen. 



Hufvudets of re profilkontur håghöjd och framtill mer el- 

 ler mindre vertikalt stupande. Ögonen belägna något framom 

 och något litet ofvanom midten af hufvudets sidor , och pannans 

 öfre profil således uppstigande högt öfver dem. Rygg- och 

 hnalfenornas största höjd framtill icke betydlig, samt mindre 

 än Vi ^f kroppens största höjd. Fjällen medelmåttigt stora, 

 så att uti en rad långs kroppssidaji från öfre delen af gäl- 

 springan till basen af stjertfenans mellerste strålar räknas 

 70 till 80 ; och Jios äldre individer sakna fjällen den knöl el- 

 ler tagg., som de hos unga bära å yttre sidan emot basen af 

 deras synlige del '). 



Kf. 3—5+30—32; af. 2— 3+-27— 30; brf. 20—22; bf. 

 1+5; stjf. K). 

 Sparus Eriji, Bloch -. Naturgescliisch. der ausränd. Fische, 5:er Th. pag 95. 



Taf. 273. — 1791. 

 Brinna Rmi, Schneidek: Bloch, Sy.steina Iclithyologiai, T. II, pag. 99. — 

 1801. 

 ,. „ RlssO: Iclithyologie de Nice etc, pag. 248. — 1810. 



„ „ Idem: Hist. nat. des princip, productions de rEurope mérid. 



T. III, pag. 433. - 1826. 

 „ Raji, N. O. SCHAGERSTRöM: Kongl. Vetensk. Akad:s Handl. för 



1827, pag. 207, tab. VII. - 1828 

 „ „ CUVIER& Valenciennes: Hist. nat. des Poiss. T. VII, pl. 190. 



- 1831. 



Bal/i, H. Kröyer: Danmarks Fiske, Bd. I. pag. 211 — 1838— 



1840. 

 „ ,, C. U. Ekström; Götheborgs Kongl. Vetensk:s och Vitterh:s 



Samhälles Handl. ny tidsf. haft. I, pag. 37. - 1850. 

 „ Baji, S. Nilsson: Skand. Fauna, 4-.de del. Fiskarna, l:sta haft. 



pag. 121. - 1852. 

 ,. Baii, W. Yarrell: British Fishes, 3;d edit. vol. II, ]iag. 165. 



- 1859. 



„ A. GiJNTHER: Catal. of the Acanth. Fish. in tlie Coll. 



of the Brit. Mus. vol. I, pag. 408. — 1860. 

 „ GODEFKOY LuNEL: Revision du genre Castagnole (Bräma); 



Mém. de la Soc. de Phys. et d'Hist. nat. de Geneve, T. 



XVIII, extr. pag 6, pl I. — 1865. 



1) Chr Lutken: k. Danske Vid. Selsk:s Skr. 5:te Rfekke, naturvid. 

 og math. Afd. XII, 6, pag. 495. — Denne diagnos är hnfvudsakligen grun- 

 dad på något mera utbildade exemplar. 



