312 Slägtet Braraa. 



gaii är starkt uppstigande. Liksom hos föregående är der vid 

 underkäksgrenarnes förening en knöl. Öfverkäksbenet är baktill 

 tvärt afrundadt, och dess bakre ände ligger ungef. midt under 

 ögat. Näsborrarne hafva samme form som hos föreg., men dea 

 främre sitter mycket närmare ögat än nosspetsen. Ögonen äro 

 stora, och deras höjddiameter, som är något större än deras 

 longitudinelle d:o, innehålles knappt 3:ne ggr i hufvudets längd 

 från nosspetsen till bakre kanten af locket. Afståndet mellan 

 dem och kanten eller profilen af pannan midt öfver dem utgör 

 blott 7io äf deras vertikale diameter. Deras longitudinelle dia- 

 meter är lika med nosens längd eller afståndet mellan dem 

 och nosspetsen, hvilket senare innehålles omkr. ^Vo ggi" i liuf- 

 vudets längd, (jällocken likna i det närmaste dem hos föreg,, 

 ehuru de bakre och undre kanter ne af locket och underlocket 

 icke äro så jemne, utan något bugtige. Underkäkens längd ut- 

 gör nära % af hufvudets d:o från nosspetsen. Hufvudets fjäll- 

 betäckning har ungef. samma utbredning som hos föreg. — 

 Tänder förefinnas på mellankäksbenen, underkäken och gombe- 

 nen, men inga på plogbenet eller tungan. De på mellankäks- 

 benen och underkäken äro kägelformiga, spetsiga och svagt 

 krökta och böjda inåt. De som sitta främst på mellankäksbe- 

 nen äro större och något öfver 2 millim. långa, och på dessa 

 ben så väl som framtill på underkäken äro de ordnade i 2:ne 

 rader. Framtill förefinnas på mellankäksbenen mellan 8 ä 9 

 långt från hvarandra sittande tänder spår till en mellan dem 

 varande 3:dje rad. Underkäkens tänder äro större än de på 

 mellankäksbenen, och de i den yttre raden på den förre äro 

 störst, men denne rad upphör ungef. midt emellan främre än- 

 den af underkäken och mungiporna. Tänderna på gombenen 

 äro helt små och få. — Ryggfenan, som börjar midt öfver 

 bukfenorna, har framtill 4 taggstrålar och bakom dem 28 mjuke 

 ledade och grenige strålar. Framtill är den mycket hög, och 

 dess höjd här är åtminstone i) lika med -/^ af den största kropps- 

 höjden, och sannolikt mycket större, på grund af den betydliga 

 tjockleken af de afbrutne strålarnes spetsar. 5:te till 8:de 

 mjuke strålarne aftaga starkt i längd, och af de följande strålarne, 

 som äro ungef. lika höge, är den siste dubbel. Eyggfenans öfre 



1) Enligt ESMARK voro spetsarne af de längste strålarne på det be- 

 skrifna exemplaret afbrutne, och ryggfenans höjd är af honom uppgifven- 

 efter dess nu befintliga höjd. 



