Glausfisken. 315 



III. Slägtet Lampris, A. J. Ketzius. 1799. 



(Kougl. Vetensk. Akademiens uya HaucU. T. XX, pag. 91. — 1799). 



Kroppen hög och hoptrycM samt betäckt med mychet små 

 och åkallande fjäll. Mimöpxmingen liten och utan tänder. 

 Ögonen medelmåttiga. Gällochens kanter släte. Gälhinnans 

 strålar 6 ^). En lång ryggfena och, en d:o analfena, den förra 

 framtill hög, och hvardera främst med åtminstone en enkel 

 stråle. Bukfenorna, som äro fastade bakom bröstfenorna 

 samt äro stora och böjda, liafva talrike (15 — 17) strålar, men in- 

 gen tag g stråle. En stor baktill tvåklufven simblåsa. Äjjpen- 

 dices pyloricce talrika. 



Af detta slägte är blott 1 art känd, som är utmärkt ge- 

 nom sin lysande färgteckning, och som till sin förekomst är 

 pelagisk. 



1. Lampris guttatus (Bkunnich). 

 G-lansfisken eller Laxestörjen. 



Scomher pelagicxis, Gunnerus: Kongl. Norske Vid. Selsk. i Trondlij. Skr. 



Deel. IV, pag. 92. - 1768. 

 Zeiis giittatus, BrunnicH: Nye Sami. af Kougl. Danske Vidensk. Selsk;s 



Skrivter, 3:dje Deel, pag. 398, tab. A. - 1788 

 „ Lima, Gmelin: Caroli å Linné Syst. Naturae, Tom. I, pag. 



1225. - 1788. 

 Lampris guttatm, A. I. Eetzius: K. Vet. Akad:s nj^a Handl. T. XX, 1799, 

 pag. 98. — 1799. 

 „ „ Idem: Faunaj Suecicie Pars I:ma, pag. 361. — 1800 



„ „ G. Cuvier: Eégne Animal, nouv. édit. T. II. pag. 211. 



1829. 

 „ „ S. Nilsson: Prodromus Ichthyologias Scandinavicaj, pag. 



70. - 1832. 

 „ „ Cuvier &VALENCIENNES; Hist. nat. des Poiss. T. X, pag. 



39, pl. 282. - 1835. 



1) Genom noggrann undersökning å ett i sprit förvaradt exemplar 

 hafva vi erfarit, att gälhinuan blott har 6 strålar, i öfverensstämmelse med 

 livad som blifvit uppgifvet af Brunnich, PiETZius och Nilsson, och vi äro 

 derföre öfvertygade, att den af Valenciennes och Yarrell lemnade upp- 

 giften om 7 strålar är felaktig. 



