Slägtet Caranx. 329 



eller den taggstrålifja ryggfenan, då 2:ne förefinnas, mindre 

 än den mjuhstrålige och än analfenan. Bukfenorna under 

 bröstfenorna, stundom rudimentära eller helt och hållet sak- 

 nade. Gälöppningar ne stora, och gälhinnans strålar flere än 

 3:ne, i allmänhet 7. Kotornas antal 2å. Simbläsa förefin- 

 nes, och i allmänhet talrika appendices pyloricce. 



Omkring 30 slägten och öfver 200 arter tillhöra denna 

 familj, som har representanter i nästan alla tempererade och 

 tropiska haf. Hos oss förekommer blott 1 slägte och 1 art. 



I. Slägtet Caranx, G. Cuvier. 1829. 



(Régiie Anim. nouv. édit. T. II, pag. 207. — 1829). 



Kroppen mer eller mindre hoptryckt, stundom nästan cy- 

 lindrisk, täckt med små fjäll, men sidolinien, som framtill är 

 höjd, är antingen efter hf-Ja sin längd eller ock endast baktill 

 täckt med stora skiflika fjäll, som i allmänhet till en del äro 

 kölade, med kölen slidande i en tagg. Munnen medelmåttigt 

 stor och med svag tandbeväpning, som dock är mer eller min- 

 dre fidlständig. 2:ne ryggfenor, af hvilka den lista är tagg- 

 strålig och odelad eller med strålarne sammanbundne genom 

 fenhinnan, och med omkring 8 svage taggstrålar, hvilka stun- 

 dom äro rudimentäre. Bukfenorna med 1 taggstråle och 5 

 mjuke strålar. Gälhinnans strålar 7 . Simbläsa förefinnes, 

 som baktill är kliifven. Appendices pyloricce talrika. 



Till detta slägte höra omkring 90 arter, och representanter 

 för det samma förekomma i alla tempererade och tropiska hatV 

 men i synnerhet i de senare. Många arter vandra, och hafva 

 derigenom fått en mer eller mindre vidsträckt geografisk ut- 

 bredning. Tirt vår fauna hörer blott 1 art af detta slägte. 

 Enligt Steindachner och Chr. Lutken höra utom denna 5 andra 

 arter till södra Europas fauna i). 



1) Enligt Armand Moreau står hos Caranx trachurus simblåsan ge- 

 nom en liten kanal i förbindelse med gälhälan, så att den derigenom väl 

 utsläpper luft till denna kavitet, men icke tager emot sådan. (Comptes 

 Eendus etc. T. LXXX, pag. 1247. — 1877). 



