Taffumakrileii. 



331 



Saurel, 

 Trachurus Linnéi, 

 Caranx trachurus, 



Trachurus Linnéi, 



Caranx trachurus, 



Caranx trachurus, Steindächner: Ichtliyol. Bericht liber eiiie nach 



Spanien und Portugal unternoramene Reise, V Fort- 



setzung; Sitzmigsber. der math. naturwiss. Classe 



der Kais. Akad. d. Wiss. zu Wien, LVII Bd. l:ste 



Abtheil. pag. 382. — 1868. 

 „ „ R. COLLETT: Norges Fiske, pag. 50. — 1875. 



„ „ C. CederströM: Anteckningar om norra Boluisläns 



Yertebrat-fauna; Öfvers. af K. Vet Akd:s Förh. 



1876, N:o 4, pag. 64. — 1876. 



H. Gervais & BOULART: Les Poissons de Mer, 2:iTie 



vol. pag. 143, pl. 55. - 1877. 



A. W. Malm: Göteborgs och Bohusläns Fauna, 



pag. 421. — 1877. 



R. COLLETT : Meddelels. om Norges Fiske i Aarene 



1875-78; Christ. Vid. Selsk:s Forh. 1879, N:o 1, 



pag. 32. — 1879. 



Chr. Lutken : Spolia Atlantica ; K. Danske Videusk. 



Selsk:s Skr. 5:te Rsekke, naturvid. og mathem. Afd. 



Bd. XII, N:o6, pag. 533. — 1880. 



G. WiNTHER: Prodrouius Ichthyologife Dan.; Na- 



turhist, Tidskr. 3:dje Rtekke, 12:e Bd, p. 15. — 



1879 - 1880. 

 ,, „ Francis Day: The Fishes of Great Britain & Ire- 



land, Part II, pag. 124, pl. XLIV. - 1881. 



Enligt Skand. Fauna har den erhållit de Svenska benämningarna Tugg- 

 mahril och Taggsill, och vid Kullen i Skåne dem af Staggsill och Staksill. 

 Enligt CederströM kallas den i trakten af Strömstad Silfverfisk, och Malm 

 uppgifver, att den på Gåsön i Bohuslän kallas Piggmakrel, vid Sydkoster 

 Skrej och å Käringön derstädes Stamsill. R. Collett anför, att den vid 

 Christiania kallas Garibaldimakrel, en t^ydligen på senare tiden påfunnen 

 benämning. Vi hafva hört den derstädes benänmas Strömsild, hvilket 

 namn dock torde tilldelas äfven andra fisksorter, då enligt S. Nilsson och 

 R. Collett Argentina sphyrcena der bär detta namn. 



BesJcr. Den blir ej så stor som makrilen samt föga större 

 än den norska sillen. Den vanliga längden för äldre individer 

 är 10 till 12 tum dec.m. eller 300 — 360 mill., men stundom 

 erhållas de, som äro 14 t. eller 420 mill. långe. Sällan äro 

 de något litet större. Kroppsformen är långsträckt och mj^cket 

 lik raakrilens, ehuru något mera hoptryckt. Det är således den 

 så kallade vackre fiskformen eller, om man så vill, laxformen, 

 dock med baktill något smalare stjert. Den största kroppshöj- 

 den, som är belägen stundom vid den l:sta ryggfenans början 

 och stundom vid dess midt, innehålles i senare fallet omkring 

 4V4 g^i"' och i det förra (då fisken har buken något mindre 



