Taggraakrilen. 333 



diametrar äro lika store och ungef. lika med nosens längd eller 

 afståndet mellan framkanten af mellankäksbenen och ögonhålans 

 framkant, och nämnde diametrar innehållas omkr. 4 ggr i Imf- 

 vudets längd från nosspetsen. Ögonen äro baktill täckta af en 

 fetthinna. Gällockets och underlockets bakre hinnartade kant 

 bildar en utstående trubbig vinkel, ofvan hvilken å gällocket 

 är en af hinna utfyld bugt, hvarest den svarte fläcken har sitt 

 läge, och på gällocket förmärkes en nedåt och bakåt gående 

 låg köl. Gällockens kanter äro tunne och obeväpnade, och for- 

 lockets bakre kant är rät och dess nedre bakre hörn tvärt af- 

 rundadt. Med undantag af nosen och underkäken är hufvudet 

 fjällbetäckt. Gälhinnans strålar äro 7, och båda gälhinnorna 

 äro förenade under gälnäset, som är smalt, så att underkäks- 

 grenarne och mellanlocken med sine kanter äro nära intill 

 hvarandra. Gälöppningarna äro stora, och den ytterste gälbå- 

 gen har talrika (omkr. 65) och långa gälräfständer. — Tän- 

 derna äro ytterst små och koniska, och sitta i en enkel rad 

 längst fram på mellankäksbenen, på gombenen, plogbenet och 

 underkäken; men på plogbenet förefinnes utom den midt åt 

 gående raden, som är ganska lång, på detta bens utbredde 

 främre ände ä hvardera sidan en utåt gående rad, som är föga 

 märkbar. — Den l:sta rygg fenan, som börjar vid slutet af den 

 förste 7:5 af kroppslängden till spetsarne af de mellerste stjert- 

 fenstrålarne, eller något bakom fästena för bröstfeuorna, och slu- 

 tar något litet framom anus, och hvars längd är nästan lika 

 med '/2 a^ hufvudets d:o från spetsen af underkäken, har 8 

 spenslige taggstrålar, af hvilka 3:dje och 4:de äro de längste'). 

 — Den 2:dra ryggfenan, som är väl skild från den l:sta (hos 

 det nämnda exemplaret 7-20 ^' ^Her 10 7^ mill.), och som bör- 

 jar föga bakom anus och slutar öfver slutet af analfenan samt 

 något mera än en half ögondiameter framom stjertfenans bas, 

 har en taggstråle och 30 till 34 (hos oss vanligen 30—32) 

 mjuke strålar, af hvilka den siste är dubbel samt något längre 

 än närmast föregående. Denna fena, som är 272 ggi" längre 

 än den l:sta, och hvars längd är nästan lika med 73 af fiskens 

 totallängd, är högst framtill, och dess 2:dre och 3:dje strålar 



1) Den framom denna fena varande i huden dolde och framåt rigtade 

 spets, hvarom talas i Skandinavisk Fauna, är icke någon rudimentär fen- 

 stråle, utan ett orörligt utskott på denna fenas l:sta interspinalben. 



