Taggmakrilen. 335 



små, dock större än lios makrilen. De äro dessutom ganska 

 mycket vexlande i storlek, så att en del på kroppssidorna äro 

 betydligt större än de på rj^ggen och buken. Deras störste dia- 

 meter vexlar mellan 2 och 5 mill. De äro i allmänhet tunna 

 cycloidfjäll och till formen rundade, halfrunda, elliptiska eller 

 ovala, och de större hafva några få (1 — 4) från centrum till 

 den instuckne kanten gående radiära fåror jemte de täta kon- 

 centriska linierna. På sidolinien efter hela dess längd före- 

 linnas tvärs öfver den lagda såsom ett pansar mycket breda, 

 i transversel rigtning emot sidolinien starkt förlängda, skiflika 

 fjäll, till ett antal af 70 — 79, som redan vid sidoliniens början 

 äro å midten förtjockade, med antydning till köl och med en 

 trubbig vinkel baktill, men först under den 8:de eller 9:de strå- 

 len i 2:dra ryggfenan blir kölen skarp och baktill utlöpande i 

 en spetsig tagg på de 35 till 40 bakersta skifvorna. Bakåt 

 tilltaga kölen och taggen alltjemnt i höjd och skarphet, med 

 undantag af de allra bakersta fjällen, och deraf bildas på hvar- 

 dera sidan af kroppens bakre del en skarp och hög sågtandad 

 köl, som sträcker sig ut öfver midten af stjertfeuans bas ända 

 till basen af dess mellerste strålar. De skiflika fjäll, som fin- 

 nas på främre delen af sidolinien, hafva mellan sig smärre fjäll, 

 och äro derföre något otydliga. De på bakre delen af sidoli- 

 nien hafva långs kölen sin största längddimension '), som dock 

 är mycket mindre än deras tvärdimension samt innehålles 3 — 4 

 ggr i denna senare, och åt sidorna äro de tillspetsade. — Sido- 

 linien, som går nästan rät från öfre vinkeln af gälspringan 

 bakåt, kröker sig nedåt öfver spetsen af bröstfenan eller något 

 bakom början af 2:dra ryggfenan, och går derefter rät till stjer- 

 ten, och dess bakom krökningen varande del är längre än den 

 framom den samme. Sidoliniens porer genomborra de skiflika 

 fjällen vid den i huden instuckne basen, och derifrån går por- 

 kanalen under kölen bakåt. — Färgen är enligt C. U. Ekström 

 på ryggen och öfre delen af hufvudet mörkt olivgrön, med lju- 

 sare vågiga tvärband på ryggen. Hufvudet och kroppens sidor 

 under sidolinien äro silfverhvita, med vågig, perlemorlik, rödgul 

 skiftning. Iris silfverhvit. En större svart fläck på bakre 



1) Det är att märka, att här menas med längddiraension den, som 

 är parallel med sidolinien. 



