836 Slägtet Caranx. 



delen af locket. Främre ryggfenan genomskinlig, gråhvitak- 

 tig, den bakre mörkt grå äfvensom stjertfenau; de öfriga fe- 

 norna hvita. 



A. W. Malm, som hos maneten Cyanea capiUata och nå- 

 gon gång äfven hos Bliizostoma aldrovandi funnit små ungar, 

 hvilka der söka skydd och föda, förtärande manetens Ägg, upp- 

 gifver"), att hos ungar af 12 1/3 mill:s totallängd ännu inga 

 spår till skifvor å sidolinien förefinnas, och att hos sådane, som 

 hafva 14—21 milhs totallängd, äro de blott antydda genom 

 intryckta punkter långs sidolinien, och desse sakna följaktligen 

 äfven den köl å stjertens sidor, som finnes hos de äldre. Hos 

 ungar af 29 mill:s längd äro skifvorna märkbara, ehuru tunna, 

 och desse äro äfven försedde med köl ä stjertens sidor ; och hos 

 sådane, som äro 35 '/a mill. länge, äro skifvor och kölar så tyd- 

 liga, att man kan se dem med obeväpnade ögon. Kölar ne äro 

 då skarpe. Hos ungar af 70 V2 mill:s längd äro skifvorna re- 

 dan väl utbildade äfven på den främre delen af sidolinien. 

 Färgen hos desse små ungar såsom lefvande är silfverhvit ; ryg- 

 gen, nacken, en båge på ögonringens öfre del samt ryggfenor- 

 nas kanter äro svartaktige. Sidoliniens bakre hälft, äfvensom 

 kroppens öfrige delar, utom buken, äro försedda med i rader 

 stående pigmentfläckar, omgifne af talrika pigmeutkorn. Desse 

 ungar voro tagne under slutet af Juli och under Augusti må- 

 nader. Dylike ungar hafva enligt C. U. Ekström sedermera 

 blifvit funne hos maneter af I. W. Grill. Liksom andre späde 

 fiskungar äro de för öfrigt betydligt olike de äldre, genom kor- 

 tare kropp, proportionsvis större och trubbigare hufvud, med 

 mera uppstigande munspringa, etc. 



Skelettet. Kraniet (det fasta benhufvudet) är temligen 

 spensligt och smalt pyramidalt, och liknar rätt mycket till sin 

 allmänne form kraniet af makrilen, men företer dock flera vä- 

 sendtliga skiljaktigheter från det. Sidonackbenen äro starkt ut- 

 bildade och omsluta nackhålet pä alla sidor, samt utestänga så- 

 ledes basioccipitalbenet från det samma, och deras ledknappar, 

 för artikulationen med den l:sta r3^ggkotan, äro store. Ofre 

 nackbenet har en temligen hög köl eller kam, som går ner till 

 öfre väggen för nackhålet, och fortsattes långs midten af kra- 

 niets öfre sida till den främre tubformade änden af pannbenen, 



1) Öfvers. af Kongl. Vet. Akadis Förli. 1852 (tr. 1853), pag. 228. 



