35() Slägtet Gasterosteus. 



ställe. Efter några anfall liar snart den starkaste gjort sin öf- 

 verlägsenliet gällande och utvidgat sitt territorium, och seger- 

 herren prålar derefter med de skönaste färger. Under det ha- 

 narne förlusta sig med dessa ridderliga öfningar, simma honorna 

 flera eller färre till antalet i långa sträcktåg utanför strids- 

 platsen. Den honan, som är i spetsen för truppen, simmar då 

 hastigt fram med de öfriga i släptåg, stannar tvärt och ställer sig 

 i en lodrät ställning, med hufvudet vändt åt bottnen. De ef- 

 terföljande samlas omkring henne och ställa sig på samma sätt 

 så tätt packade som möjligt. Då hon sålunda samlat truppen 

 omkring sig, gör iion hastigt ett slag, som i ögonblicket sking- 

 rar hela hopen. Denna lek förnyas ofta, men hastigheten hvar- 

 med de skingra sig, gör det omöjligt att iakttaga, huruvida 

 alltid en och samma hona är den anförande, eller om någon 

 omvexling eger rum. Så länge solen står högt på himmelen, 

 fortsättas lekarne, och under morgonen och aftonen ser man 

 hanarne ströfva omkring, förmodligen i afsigt att befröa den af 

 honan lagda rommen (Ekström) •). En af de nyaste iakttagelserna 

 öfver hanarnes åtgöranden i detta afseende, deras byggande af bo för 

 äggens bevarande och dessas bevakning, är den af Bknecke (anf. 

 st. p. 74), och då hans uppgifter härom synas vara noggranna 

 och tillförlitliga, vilja vi här återgifva dem. Hanen bygger af 

 växtstrimlor eller andra passande ämnen ett klotformigt näste 

 antingen vid bottnen i närheten af flacka stränder, så att det 

 till hälften är doldt i slammet eller sanden, eller ock lägger 

 han det mellan stänglarne af vattenväxter; men han besparar 

 sig detta arbete, om ett passande ställe för äggens nedläggning 

 kan påträftds bland tätt hoptrasslade växter, eller uti någon i 

 vattnet nedfallen korg eller i något annat passande föremål-). 



1) Hum detta tillgår, och liuruleJes liaiianie bygga bo, hade EkstrOM 

 icke fatt tillfiiUe att iakttaga, och detta var derföre för honom obekant. 

 Enligt W. Yarrell (anf. st. p. 77) skulle T. Crookenden vara den förste 

 som iakttagit storspiggens bob3'ggande, och hans iakttagelser blefvo publi- 

 cerade redan 1834. v. Siebold (anf. st. p. 69) har emellertid upplyst, att 

 det redan före 1739 blifvit iakttaget af en annan Engelsman, John Hall, 

 hvars iakttagelse dä blifvit publicerad af Bradley. 



2) Enligt v. Siebold (anf. st. p. 72) är boet stundom betäckt af den 

 pa bottnen i vattnet varande sanden till den grad, att det med svårighet 

 kan upptäckas, och han lyckades finna dem genom att på det iiär af Ben- 

 NECKE anförda sättet låta hanarne visa sig vägen till de samma. 



