370 Slägtet Spinachia. 



tidigt bygde 2:ue bou, samt körde bort honan från boet strax 

 då hon hade lagt äggen, ocli att ungarne 6 dagar efter det de 

 blifvit kläckte voro så utvecklade, att de fingo sörja för sig 

 sjelfve, och blefvo öfvergifne af fadern. Den senare förf., som lem- 

 nat en afbildning af ett bo af småspiggen, och hvars iakttagelser 

 så väl som de af Kansom bekräfta de, som blifvit gjorda af 

 CosTE förut, uppgifver, att i fritt tillstånd antalet af äggen i 

 ett bo af småspiggen i allmänhet är omkring 700, och att deras 

 diameter är 1 mill. Boet hade formen af ett valsformigt fågel- 

 ägg af 6 centimeters längd och 3 centimeters bredd eller tjock- 

 lek. Det var fästadt på vattenväxter omkr. 7 centim. från 

 bottnen. Det hade då, med äggen uti, blott en öppning. 



Den lefver af samma slags födoämnen som föregående, och 

 gör på fiskrom samma skada som den. 



II. Slägtet Spinacliia, Fleming. 1828. 

 (Histoi-y ot Britisli Aiiimals, pag. 219. — 1828). 



Kroppen kantiy och icke hoptrycht, mycket långsträckt^ 

 med lång nos, livars längd är mera än dubbelt större än ögats 

 diameter, och med lång stjert, hvars längd från analöppjnin- 

 (jen till spetsen af stjertfenan är längre än halfva totalläng- 

 den. Bäckenbenen icke sammanvuxna, och knappt berörande 

 hvar andra på midten, och för öfrigt långt åtskilda. Bnkfe- 

 norna med 1 tagg och 2:ne mjuke strålar. 



Detta slägte omfattar blott 1 art, som tillhör de norre 

 delarne af Europa. 



1. Spiuacliia viilgaris, Fleming. 



Tångspiggen eller Tångsnipan. 



Rf. u_i5^5_7; af. l-fG— 7; brf. 10; bf. 1+2; stjf. 12. 



Gasterosteiis Spinachia, Linné: Fauna Svecica, edit. Hala, pag. 119. — 

 1761. 

 „ „ Idem: Systema Natura?, edit. XII:ina, pag. 492. 



— 1766. 

 „ „ A. J. Retzius: Fannas Suecica3, Pars I:ma, pag. 



339. — 1800. 

 Gasterosteiis spinachia, Cuvier & Valknciennes: Hist. nat. des Poiss. 

 T. IV, pag. 509. — 1829. 



