Svärdfiskeii. 381 



Xijjhias (jliidiiis, Fkancis Day: The Fishes of Great Biitain & Iieland, 

 Part III, pag. 140. pl. XLIX. — 1881. 



Dessi enda Svenska namn är det af Svärdiisk. 



Beskr. Den ernår en betydlig storlek, men den tyckes 

 dock icke blifva mycket större än tonfisken, och den vanliga 

 totallängden af de äldre individer, som erhållits vid våra ku- 

 ster, har varit 8 till 10 fot eller 2400 till 3000 mill. Man 

 har emellertid någon gång på andra trakter erhållit exemplar, 

 som varit 12 fot eller 3600 mill. kinga, men den uppgift, som 

 förekommer hos somlige äldre författare, att den skulle kunna 

 blifva 18 ä 20 fot lång, synes vara mindre tillförlitlig, och 

 kan möjligen bero på någon förvexling med andra större arter 

 af närstående slägten. Det är utan tvifvel samma förhällande 

 med svärdfisken som med tonfisken, att det i allmänhet endast 

 är äldre och fullvuxne individer, som förirra sig till våra nor- 

 diska kuster, och man har derföre anledning att antaga, att 

 storleken af de härstädes erhållna exemplaren bör betraktas 

 såsom den normale för fullvuxne. Den har en kroppsform, som 

 erinrar om den hos de typiske makrilfiskarne, och är något 

 smärtare än tonfisken, men något undersätsigare än makrilen. 

 De äldre äro tjockare än de unge. Den största kroppshöjden, 

 som hos de äldre är belägen ungefär vid midten af l:sta rygg- 

 fenan och ett stycke bakom bröstfenornas fästen, eller vid slu- 

 tet af främre ''3 af afståndet mellan spetsen af underkäken 

 och spetsarne af de mellerste strålarne i stjertfenan, innehålles 

 hos dem omkring 6 gånger i totallängden från spetsen af den 

 svärdformige nosen till spetsarne af stjertfenans flikar, då den 

 deremot hos unga exemplar innehålles 9 till 10 ggr i den se- 

 nare. Kroppsformen är hos de äldre nästan spolformig, framtill 

 utdragen i det långa svärdet och baktill jemnt afsmalnande emot 

 stjertfenans bas. Den är emellertid icke mycket smal framom 

 stjertfenans bas, utan tjockare här än tonfisken, och stjertens 

 höjd härstädes är större än ögats diameter. Den främre delen 

 af kroppen äfvensom hufvudet är något hoptryckt, dock ej mera 

 än att tjockleken utgör -/g af höjden, och den bakre delen af 

 kroppen, eller stjerten, är nästan trind. A h vardera sidan af 

 stjerten framom stjertfenans bas är en ganska starkt utstående 

 långsgående hudköl, och desse göra, att stjerten här är bredare 

 än hög. — Hufvudet är, då svärdet frånräknas, temligen litet 

 och nästan pyramidalt. Afståndet mellan spetsen af underkä- 



