384 Släktet Xipliitis. 



lockets bakre kant är vertikal och dess nedre hörn är ufrundadt. 

 Gälöppningarne äro store. Tunga saknas, och de äldre sakna egent- 

 liga tänder på käkarne och gomD]en,men på svalgbenen finnas fina 

 sainmetslika tänder. Gälbågarue äro innantill släte och sakna 

 gälräfständer. Gälhinnans strålar äro 7, och båda gälhinnorna äro 

 förenade under gälnäset. — Den äldre fisken har 2:ne långt 

 skilda ryggfenor. 1 :sta ryggtenan, som framtill är mycket 

 hög, så att dess höjd ej är mycket mindre än kroppshöjden, 

 och som har sin början öfver bakre kanten af locket eller den 

 främre delen af bröstfeuans fäste, har ett betydligt vexlande 

 antal af strålar. Framtill har den 8:ne smärre, i fenans fram- 

 kant dolde strålar, som äro enkle. Derefter följa vanligen 15 

 till 20 mjuke strålar, af hvilka de '2 — 3 främste äro de högste. 

 De efter 4:de eller 5:te strålarne följande aftaga hastigt i höjd, 

 och de bakre äro helt låge. Derigenom har denna fena blifvit 

 starkt utringad i öfre kanten, med främre delen hög och den 

 bakre mycket låg. Den !2:dra ryggfenan är helt liten, och af- 

 ståndet mellan den och den l:sta är betydligt (hos det af oss 

 undersökta exemplaret något öfver 3 fot), men på ryggen ser 

 man ofta spår till de fenstrålar, som hos yngre individer sam- 

 manbinda båda ryggfenorna och göra, att ryggen då blott har 

 I fena. Afständet mellan denna fena och stjertfenan är obe- 

 tydligt och blott ungefär dubbelt större än ögats diameter. An- 

 talet strålar i 2:dra ryggfenan är vanligen 4, men Kölpin räk- 

 nade blott 3, och bakom den siste är en låg fenhinna längs 

 ryggen. — Hos de äldre förefinnas äfven 2:ne analfcnor. I:sta 

 analfeuan, som börjar något bakom anus och bakom midten af 

 afständet mellan spetsen af underkäken och spetsarne af stjert- 

 fenans fliikar, och som liksom 1 :öta ryggfenan framtill är högst 

 och har kanten starkt utringad, är betydligt lägre än nämnda 

 fena. Den har vanligen 9 till 1 1 strålar, af hvilka den 1 :ste 

 synes vara enkel i), och 3:dje och 4:de äro de längste. Deref- 

 ter aftaga strålarne starkt i längd bakåt, men de bakerste äro 

 dock väl så höge som de bakerste i den hsta ryggfenan. Af- 

 ständet mellan den l:sta och 2:dra analfenan är ej synnei-ligen 

 stort (hos det af oss undersökta exemplaret S^i» tum dec.m. 

 eller 249 mill.), och spår till de strålar, som hos de yngre sam- 

 manbinda båda dessa fenor till en och som hos äldre försvinna. 



1) Enligt Kröyer äro de 2:iie förste enkle. 



