Svärdfisken. 385 



l)ruka förelin nas, om de än äro något otydligare än de spår, 

 som linnas mellan båda ryggfenorna, 'irdra analfenan, som är 

 liten och som har sitt läge obetydligt längre fram än den 

 2:dra ryggfenan, har vanligen 3 till 5 mjuke strålar. — Bröst- 

 fenorna, som sitta långt nere emot buksidan och hafva ett nä- 

 stan vertikalt fäste, under början af l:sta ryggfenan, äro långa 

 och bredt sabelformade eller nästan skäreformiga, och räcka 

 något bakom midten af afståndet mellan deras fästen och anal- 

 fenan. Deras strålar äro 16, och af desse äro de nederste så- 

 som vanligt korte. — Stjertfenan, som är halfmånformig, med 

 starkt utspärrade och spetsige flikar och grund urbugtuing bak- 

 till, har 17 fullständige och ofvan och nedan 5 ofullständige 

 strålar. Hos ett exemplar af 10 fots längd är den omkring 2 

 fot eller litet mera mellan flikarnes spetsar, — Huden är nå- 

 got sträf af en mängd uti den samme inbäddade kalk- 

 eller benkoru, som på buken hafva form af små skifvor. Sido- 

 linien ligger närmare ryggen och går parallel med den samt 

 är något böjd uppåt öfver bröstfenorna. Den är i allmänhet 

 otydlig, men är stundom utmärkt genom en rad svartaktige 

 fläckar. — Färgen : Eyggen är mer eller mindre mörkt svart- 

 blåaktig, hos den lefvande fisken enligt Kölpin glänsande. 

 Denne färg ljusnar ned åt sidorna till gråblå och öfvergår så 

 småningom i nedre kroppssidornas och bukens silfverhvite, glän- 

 sande färg. Iris silfverhvit. l:sta ryggfenan, l:sta analfenan 

 och bröstfenorna gråaktiga, med svartaktige spetsar. Stjertfenan 

 svart vid basen, derefter gråaktig, och vid spetsarne af flikarne 

 svartaktig. 



Såsom redan blifvit anfördt äro de unge mycket olike de 

 gamle'). Cuvier & Valenciennes hafva (anf. st. pag. "261, pl. 

 225 & 226) beskrifvit och afbildat den unge svärdfisken med 

 en totallängd af 1 eller 1 '/.^ fot. Den har då ett svärd, hvars 

 längd innehålles nära 4 ggr i totallängden, och underkäken räc- 

 ker utom svärdets midt. Såsom redan blifvit uppgifvet, är 

 kroppen mycket smärtare än hos de äldre, och den har i hu- 

 den inbäddade långsgående rader af dels temligen stora taggiga 



1) Enligt A. GUNTHEK (Introd. to, tlie Study of Fisli. y. 174) och 

 Chk. Lutken (Spolia Atl. pag. 443) äro unganie af slägt. Histiophorus 

 olike dem af si. Xiphias dels derigenom att de hafva slät hud, och dels 

 devigeuom att de hafva en stor tagg, utgående bakåtfrån förlockets nedre 

 hörn, samt rudimentära bukfenor. 



Lilljeborg, Fiskarne. 25 



