TunnläppacI Multe. 411 



lika högt som hos föregående. Under nämnde S3'mphys, eller 

 •de båda underkäksgrenarnes förening, är ingen t3^dlig fåra. 

 Den skarpe kanten af öfverläppen är äfven hos denne beväpnad 

 med korta borst, men dessa sitta blott i en enkel rad, samt 

 äro mycket finare än hos föregående samt så fina, att de knappt 

 bemärkas af ett obeväpnadt öga. Vi hafva här, men ej hos 

 föregående, funnit mycket otydliga spår till sådana borst på 

 ■den skarpe kanten af underläppen. Grommen är konkav, och 

 långs dess midt är en grund fåra, uti hvilken passar in en 

 låg och trubbig långsgående köl på tungan, och på hvardera 

 sidan om fåran förefinnes å slemhinnan på gommens främre 

 •del ett af papiller något litet ruggigt fält. Öfverläppen, hvars 

 höjd knappt är så stor som Ys ögondiameter, är visserligen 

 mjuk, men dock tunn samt icke uppsväld, och saknar helt och 

 hållet hudknölar eller vårtlika ojemnheter på ytan. Afståndet 

 mellan munvinkeln och främre ögonhålsranden är stundom 

 lika med och stundom något mindre än ögats halfve diameter. 

 Denne diameter iunehålles 5 ggr i hufvudets längd och ej fullt 

 2 d:o i pannans minsta bredd mellan ögonen. Afståndet mel- 

 lan ögat och nosspetsen äi- knappt 1 V4 ggr större än ögats 

 •diameter. Det främsta infraorbitalbenet har den nedre tandade 

 änden något mindre utbredd än den hos föreg., och både den 

 främre och bakre vinkeln vid dess undre kant äro ungefär lika 

 trubbige, beroende derpå att nämnde kant är tvär. Under detta 

 ben och under och bakom munvinkeln synes öfverkäksbenets 

 bakre ände. Underkäksgrenarne synas vara något smalare än 

 hos föreg., och mellan dem samt mellan de främre delarne af 

 de båda mellanlocken är å hakan ett blottadt fält, som fram- 

 till är bredare och baktill är smalt tiilspetsadt, der båda mel- 

 lanlocken sammanstöta med hvarandra. Gällocken likna dem 

 af föregående, och * hufvudets fjällbetäckning öfverensstäm- 

 mer med dennes. — l:sta ryggfenan, som hos det Nor- 

 ska exemplaret har sin början midt emellan nosspetsen och 

 stjertfenans bas och hos det nämnda exemplaret från Medelhaf- 

 vet sammaledes, har de 4 taggstrålarne like med dem hos fö- 

 regående art. De förlängda fjäll, som förefinnas å hvardera 

 sidan af dess bas, äro skarpare tillspetsade än hos föreg. De 

 andra fenorna likna äfven dem af föreg., och den l:ste strålen 

 i den 2:dra ryggfenan är ledad men icke grenig, och bukfe- 

 norna hafva sitt läge ungefär midt emellan bakre fästena för 



