422 Slägtet Labrus. 



med käkarne ungef. lika långt framstående, då den öfre ej är 

 framskjuten. Betraktadt ofvauifrån, är det framåt obetydligt af- 

 smalnande och med trubbig nos. Munnen är medelmåttigt stor och 

 läpparne, i synnerhet den öfre, äro store, mjuke och rörlige, och 

 nämnde läpp är å undre sidan försedd med flera mot nosens 

 midt konvergerande veck, och den undre har å hvardera sidan 

 en stor flik. När öfverkäken framskjutes, räcker den, eller 

 rättare mellankäksbenen ett godt stycke framom underkäken. 

 Då den är inskjuten, är den yttre (bakre) änden af öfverkäks- 

 benet, hvilket ben då är rigtadt rätt ut åt sidan och nedåt, 

 dock belägen långt framom ögonhålan och ungef. midt emellan 

 den och nosspetsen. Till följd af nosens längd utgör, under 

 nämnda förhållande, afståndet mellan ögonhålan och nosens (mel- 

 lankäkeus) framkant, utan inberäkning af öfverläppen, väl '/g af 

 hufvudets längd. Näsborrarne äro temligen långt åtskilde, och 

 den öfre, som ligger något närmare intill den öfre främre ögon- 

 vrån än den andre näsborren, är större än denne samt oval. 

 Under och ofvan den främre samt öfver och under ögonen för- 

 märkas en del porer eller öppningar för slemkanaler. Ögonen 

 äro af medelmåttig storlek, och deras längddiameter är någj)t 

 större än deras vertikale d:o. Den förre innehålles omkr. 6 ggr 

 i hufvudets längd, då mellankäken är inskjuten och öfverläppen 

 ej är medräknad, och den innehålles 1 ',2 ggi" i pannans minsta 

 bredd mellan ögonen; allt detta hos äldre exemplar. Pannan 

 mellan ögonen är konkav, för att lemna utrymme för de långa 

 bakre utskotten å mellankäksbenen. l:sta infraorbitalbenet är 

 stort, nästan rhomboidiskt, och obeväpnadt, men dess bakre öfre, 

 vid öfre främre ögonvrån belägne vinkel är spetsig. Strax ofvan 

 denne vinkel är den bakre näsborren belägen. Gällockeus kan- 

 ter äro hos äldre exemplar släte, men hos unga, af en längd af 

 7 tum dec.m. (210 mill.) eller mindre, förmärkas i bakre kan- 

 ten af förlocket en del glese, smale och rörlige taggar samt små 

 och trubbiga ojemnheter eller tänder. För öfrigt äro gällockens 

 bakre och undre kanter hiunartade, och locket och underlocket 

 bilda baktill, ofvan basen af bröstfenan, en trubbig, utskjutande 

 vinkel. Förlocket är nästan rätvinkligt, med vinkeln baktill 

 tvärt afrundad. Gälhinnans strålar äro 5, sittande tätt intill 

 hvarandre på bakre delen af os ceratohyale, och af dem är så- 

 som vanligt den bakerste störst. Båda gälhinnorna äro förenade 

 under gälnäset. Den 4:de gälen är blott half, dels derföre att 



