424 Slägtet Labrus. 



^3 af hufvudets längd, men räcka icke så långt tillbaka som 

 bukfenoruas spetsar. Deras strålar äro 14 till 15, af hvilka den 

 öfverste är kortast. — Biilifenorna, som hafva sina fästen ett 

 stj-cke bakom fästena för bröstfenorna och ungef. under Örte tagg- 

 strålen i ryggfenan, och som icke räcka till anus, hafva 1 tagg- 

 stråle och 5 mjuke strålar, och deras längd är mindre än den 

 af bröstfenorna. — Stjertfenan, som är tvär, med afrundade 

 hörn, och hvars längd utgör väl -/s af hufvudets längd, har 13 

 fullständige strålar, och ofvan och nedan 3me ofullständige d:o. 

 Fjällbetäckningen räcker ett stycke utom dess bas, men icke 

 ut emot dess ände. — Fjällen äro temligen stora och fastsit- 

 tande, men tunna och släta cycloidfjäll. De på kroppssidorna 

 äro längre än breda, ovala eller elliptiska, samt såsom vanligt 

 med tätt intill hvarandra varande fina koncentriska strimmor, 

 och å den instuckne änden med gröfre (10 — 2G) radiära fåror, 

 som gå ut till kanten och bilda grunda inskärningar uti den, 

 och å den frie änden med talrika radiära finare strimmor, som 

 icke gå ut till den tunne och hinnartade kanten. Vi hafva räk- 

 nat långs öidolinien 44 till 45 genomborrade fjäll, mellan hvilka 

 stundom andra äro inskjutna. Uti en tvärrad på midten af 

 kroppen hafva vi räknat omkring '22. — Sidolinien, som går 

 närmare intill och parallel med ryggkanten, har en temligen 

 stark krökning under slutet af ryggfenan, och går derefter långs 

 midten af stjertens sida, och sträcker sig ett litet stycke ut på 

 stjertfenan. — Färgen är betydligt vexlande, ehuru mindre så 

 på de undre än på de öfre kroppsdelarne. Enligt hvad vi er- 

 farit å exemplar, fångade i trakten af Bergen i Norge, kan man 

 i afseende på färgen på de öfre kroppsdelarne, i öfverensstäm- 

 melse med hvad som anföres i Skandinavisk Fauna urskilja 3:ne 

 olika färgvarieteter. Den ena, mörkaste af dessa är ofvan mörkt 

 buteljgrön eller svartgrön, med mörkare, otydligt begränsade 

 fläckar, hvilken färg på sidorna öfvergår i ljusare grön. Under 

 är den stundom mer eller mindre ljust blåaktig, eller ock gul- 

 hvitaktig, i allmänhet med gulbrune eller brunaktige kanter 

 på fjällen, hvilka kanter äfven, ehuru dunklare, stundom före- 

 finnas på ryggen och kroppssidorna. Denne teckning företer 

 på desse delar en nätformig anordning. På undre delen af 

 hufvudet, på hakan och främre delen af buken, framom buk- 

 fenorna, äro irreguliära, slingriga, gulbrunaktiga streck. Kygg- 

 fenan grön med nätformige brunaktige fläckar. Analfenan med 

 gulbrune strålar och blå runde fläckar. Bukfenorna med l:ste 



